Провадження № 3/127/6045/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 09.09.2025 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 081067 від 05.09.2025 встановлено, що 05.09.2025 о 16 год 30 хв в м. Вінниця по вул. Левка Лук`яненка, 18А, ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції згідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національної поліції», а саме пред`явити у період воєнного стану та під час мобілізації військово-облікові документи, що посвідчує особу, у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у документі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки за адресою проживання, зазначеною в протоколі, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник Вдовцов С.П. надіслав на адресу суду заяву про закриття справи, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків з боку ОСОБА_1 , вбачається відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до положень ст. 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за статтею 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Згідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 081067 від 05.09.2025, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи.

Твердження захисника про відсутність доказів злісної непокори або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, спростовується матеріалами справи, зокрема рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Клименка Д., відповідно до якого ОСОБА_1 було зупинено під час відпрацювання заходів оповіщення спільно з працівниками ТЦК. Після встановлення, що останній перебуває у розшуку, категорія «Ухилянт» та на пропозицію проїхати до приміщення ТЦК та СП в категоричній формі відмовився, закрився в автомобілі та в подальшому спілкуватись відмовився.

На переконання суду, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП спростовуються матеріалами справи у сукупності.

Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

Також, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 185, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: