Провадження №3/760/6968/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який передано для розгляду судді Мозолевській О.М..

Разом з цим, 03.09.2025 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, справа №760/24380/25, яка визначена та передана для розгляду судді Мозолевській О.М.

Згідно вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що вказані справи щодо однієї особи, надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва, суд вважає за необхідне зазначені справи об`єднати в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №632346 від 18.08.2025 ОСОБА_1 21.07.2025 о 08 год. 00 хв. знаходячись за адресою свого місця проживання, вчинив домашнє насильство відносно співмешканки громадянки ОСОБА_2 , психологічного та економічного характеру, а саме: словесно ображав та перешкоджав зайти до кімнати в квартирі, чим завдав шкоду здоров`ю, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №234846 від 21.08.2025 ОСОБА_1 21.08.2025 о 19 год. 50 хв. знаходячись за адресою свого місця проживання, вчинив до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: словесно ображав та нецензурно лаявся, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, надав пояснення відповідно до яких повідомив про наявність конфлікту майнового характеру з колишньою дружиною. Зазначив, що протокол не містить інформації які саме дії ним було вчинено з метою завдати шкоду потерпілій, а також не зазначено суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як і не вказано якими саме діями заподіяно шкоду психічному здоров`ю потерпілої, на підставі чого, не зрозуміло в чому саме полягало насильство психологічного та економічного характеру. На підставі зазначених обставинами, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Левчук проти України» від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів про адміністративне правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів, які б могли свідчити про подію адміністративного правопорушення.

Дослідивши подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд зазначає, що домашнє насильство характеризується такими ознаками як: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт, це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплених агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутня. За обставин, досліджених в судовому засіданні, виходячи із пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом встановлено, що 21.07.2025 та 21.08.2025 мав місце конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак, даний конфлікт не містив ознак домашнього насильства по відношенню до потерпілої ОСОБА_2 у розумінні норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи із досліджених в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , а також письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом встановлено, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій, тобто судом не встановлено умисну на вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 .

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Сама по собі розмова між учасниками конфлікту на підвищених тонах з нецензурною лайкою, що мала місце між ними, автоматично не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження цих обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали провадження не містять.

Враховуючи, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, зокрема в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 психологічного та економічного насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а тому суд приходить висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях громадянина ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 36, 173-2, 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративних справ №760/24371/25 та №760/24380/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №760/24371/25 (провадження №3/760/6968/25).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА