Справа № 3/593/395/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2025 р. СУДДЯ Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , розлученого, має двоє дітей, які не досягли повноліття, не працюючого, освіта середня, до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 1732 КУпАП не притягувався, -

за ст. 1732 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2025 року близько 13 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї економічного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , під час якого виставив речі за межі господарства та не впускав до будинку , а також обзивав останню нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, - тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав. Просить накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, пояснила, що 12 липня 2025 року близько 13 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 її співмешканець приревнував її і у зв`язку з цим виставив її речі за межі господарства, не впускав її до будинку, а також обзивав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим вона побоювалася за власну безпеку та викликала поліцію. Просить накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штруфу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство це - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

П.4 ч.1 ст.1 Закону встановлено, що економічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до рапорта старшого інспектора чергового ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Шинкляра А.І. 12.07.2025 о 14:00 год. Надійшло повідомлення ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_1 по місцю спільного проживання побив заявницю, викинув одяг та вигнав з дому.

Проаналізувавши, зібрані по справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 12 липня 2025 року близько 13 год. 00 хв. за обставин наведених у протоколі про адміністративне правопорушення і кваліфікую вчинені останнім дії як вчинення домашнього насильства.

Враховуючи обставини правопорушення, особу порушника, а саме: те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП протягом року не притягувався, вік особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинення правопорушення в умовах воєнного стану, - приходжу до висновку, що стосовно останнього доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 401, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 21 (двадцяти одного) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 357,00 (триста п`ятедесят сім гривень нуль копійок) грн., в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход спеціального фонду Державного бюджету України 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, що становить 714,00 грн.;

витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: