Справа № 644/7782/25
Провадження № 3/644/1883/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 р. м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова в особі судді Бароніна Д.Б., за участю захисниці Босої О.О., розглянувши справу, яка надійшла з сектору поліцейської діяльності №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст наданих до суду протоколів, позиції учасників справи

1.1. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432624, 24.08.2025 о 09 год. 42 хв. в селищі Шевченкове Куп`янського району Харківської області по вул. Шевченка, буд. 104, водій автомобіля Volkswagen з номерними знаками НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та від здачі аналізу на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на службову нагрудну камеру.

1.2. 10.09.2025 захисниця ОСОБА_1 адвокат Боса О.О., подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

У задоволенні вищевказаного клопотання суд вирішив відмовити, оскільки КУпАП не передбачає можливості зупинення провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП і участь особи, яка притягається до відповідальності, у розгляді подібних справ не є обов`язковою. Крім того, в даному випадку захист ОСОБА_1 здійснює адвокат, яка може реалізувати в його інтересах всі необхідні процесуальні права, зокрема, викласти перед судом аргументи по суті справи, заявити клопотання тощо.

1.3. В судовому засіданні ОСОБА_1 , присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисниця ОСОБА_1 адвокат Боса О.О., подала до суду клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки в протоколі не зазначені ознаки сп`яніння.

Крім того, адвокат Боса О.О. подала до суду клопотання про закриття провадження та письмові пояснення, в яких вказала, що додані до матеріалів справи відеозаписи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Якщо ж допустити, що він керував транспортним засобом, то поліцейські безпідставно зупинили його автомобіль, оскільки він не порушував правил дорожнього руху. Поліцейські не повідомили водію причину зупинки. Проведення огляду ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем, відбулося з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. ОСОБА_1 не було роз`яснено його права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі не вказані ознаки сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 підтримала аргументи, які викладені у вищенаведених клопотаннях та письмових поясненнях.

2. Релевантні джерела права

2.1. Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

2.2. Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2.3. Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

2.4. Згідно з ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

2.5. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 35 вищевказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

3. Опис обставин, установлених під час розгляду справи, та оцінка аргументів учасників справи

3.1. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432624, 24.08.2025 о 09 год. 42 хв. в селищі Шевченкове Куп`янського району Харківської області по вул. Шевченка, буд. 104, водій автомобіля Volkswagen з номерними знаками НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та від здачі аналізу на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на службову нагрудну камеру.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються відеозаписами з відеокамери, використання якої передбачено ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», що були досліджені судом. Крім того, викладені у протоколі відомості підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на медичний огляд у закладі охорони здоров`я водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

3.2. Надаючи оцінку аргументу захисниці про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд зазначає, що з відеозапису видно як працівники поліції пересуваються у службовому автомобілі, після чого один з працівників поліції звертає увагу на інший транспортний засіб та каже: «Дивись, він то вправо, то вліво, крутиться», на що інший працівник поліції пропонує зупинити транспортний засіб. Далі працівники поліції подають з машини звуковий сигнал та зупиняють транспортний засіб, після чого один з працівників поліції виходить з транспортного засобу, наближається до автомобіля Volkswagen, де на місці водія знаходиться ОСОБА_1 , та просить його проїхати трохи вперед з метою усунення перешкод для руху по дорозі.

На думку суду, вищенаведені події, які зафіксовані на відеозаписі, поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем, коли його зупинили працівники поліції в той час і в тому місці, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, протягом всього часу спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечив, що саме він керував автомобілем.

Стосовно підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 суд повторює, що з відеозапису видно як працівники поліції звертають увагу на переміщення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вправо-вліво, на «кружляння» автомобіля тощо. Після цього працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 повідомив про запах алкоголю з салону автомобіля та про запах алкоголю від ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 визнав, що вчора увечері вжив декілька чарок горілки. Вказані обставини у сукупності доводять, що працівники поліції під час візуального спостереження за маневрами автомобіля під керуванням ОСОБА_1 отримали інформацію про можливу несправність транспортного засобу або про причетність водія до порушення Правил дорожнього руху (наприклад, керування транспортним засобом у нетверезому стані). Суд вважає, що подальша поведінка ОСОБА_1 (твердження про вживання алкогольних напоїв увечорі, відмова від огляду на стан сп`яніння) лише підтвердила наявність законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Щодо неоголошення поліцейським причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 суд зазначає, що поліцейський відразу після початку спілкування з ОСОБА_1 повідомив йому про наявність запаху алкоголю з салону автомобіля. На думку суду, таким чином поліцейський виконав вимогу про оголошення причини зупинки транспортного засобу.

З відеозапису також видно, що працівник поліції роз`яснив перед складанням протоколу ОСОБА_1 його права, які він має під час розгляду справи згідно з КУпАП та Конституцією України.

Суд вважає необґрунтованим твердження захисниці про порушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. По-перше, під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 чітко вказав, що він не є військовослужбовцем. При цьому, ОСОБА_1 не був одягнутий у військову форму одягу. По-друге, під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 був не тільки військовослужбовцем, а й іншим спеціальним суб`єктом водієм транспортного засобу, а тому його огляд на стан сп`яніння міг проводитися в порядку ст. 266 КУпАП.

Стосовно клопотання захисниці про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки в протоколі не зазначені ознаки сп`яніння, суд зазначає, що в даному випадку протокол містить усю необхідну інформацію, яка передбачена КУпАП. Дійсно, у протоколі не вказані ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , однак по-перше, такі ознаки були названі ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції, а по-друге, відсутність цих ознак у протоколі не спричиняє недопустимості протоколу як доказу та не свідчить про недостовірність ключової події щодо відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, яка відображена у протоколі.

3.3. Даючи оцінку вищевказаним доказам та аргументам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4. Накладення стягнення та вирішення інших процесуальних питань

4.1. Суд враховує особу ОСОБА_1 та характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 та його майновий стан, а також те, що ОСОБА_1 згідно з довідкою органу поліції має посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34-35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що особі, яка скоїла правопорушення, слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання особи, яка скоїла правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стосовно клопотання захисниці про те, щоб не призначати ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає для суду можливості не призначати вказаний вид стягнення. Посилання на те, що без вказаного права ОСОБА_1 не зможе виконувати обов`язки військової служби, суд вважає неспроможними, оскільки військове командування може перевести ОСОБА_1 з посади водія-електрика на іншу посаду, де немає необхідності у керуванні транспортними засобами.

4.2. У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору як військовослужбовець під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1,7,8,9,23,26,33-35,130,268,278,280-287,307,308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до правопорушника може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Денис БАРОНІН