Справа № 442/7095/25
Провадження №3/442/2017/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 жовтня 2025 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює головним бухгалтером ТзОВ «ЛД-Галбуд»,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТзОВ «ЛД-Галбуд» несвоєчасно подала платіжні доручення в установу банку узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 2187,57 грн, які сплачені 26.06.2025 при граничному терміні сплати 31.05.2025.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання за викликом суду не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся за місцем реєстрації та податковою реєстрацією платника податків, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Оскільки, ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подала, до участі у справі захисника не залучила, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерувала, вину та факт вчинення правопорушення не заперечила. З урахуванням обмежених строків розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП у разі відсутності правопорушника справу можна розглянути у його відсутності на підставі документів, які є в матеріалах справи.

Згідно з ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 009360 від 11.09.2025, актом № 38002/13-01-04-08-04/32830994 від 19.08.2025 про результати камеральної перевірки.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, - неподання посадовою особою підприємства платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

При обранні адміністративного стягнення суд враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, дані про особу правопорушника, яка протягом року не піддавалася адміністративному стягненню за такі ж порушення, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 163-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Нагірна О.Б.