Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/382/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України суддя Лященко В.Л.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Кушнікової К.-Е.А.,

представника Миколаївської митниці

ДМС України Квасниці Ю.А.,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2025 року якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

Притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 % вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: «Просо українського походження, не для сівби, врожай 2022 року», вагою нетто 48 340 кг, загальною вартістю 9 668 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент митного оформлення складало 353 545,22 грн., що становить 176 772,61 грн., а також постановлено стягнути вартість товару у розмірі 353 545,22 грн.

13.01.2023 р. ТОВ «Евро-Азот» () звернулось до Мінекономіки по ліцензію на експорт «просо не насіннєве українського походження» (УКТ ЗЕД ), вказавши виробником АФГ «Сім`я». 25.01.2023 р. видано ліцензію № 4432-11/113-07 на 1000 т. із зазначенням: замовник - ТОВ «Евро-Азот»; виробник АФГ «Сім`я»; покупець - «SATELLITE DK LLC» (США). 15.02.2023 р. директор ТОВ «Евро-Азот» ОСОБА_1 подав електронні митні декларації № 23UA36U7 і № 23UA37U6 до митного поста «Первомайськ», задекларувавши просо врожаю 2022 року, українського походження, загальною вагою нетто 48 340 кг. та загальною вартістю 9 668,00 дол. США (353 545,22 грн. за курсом НБУ), одержувач - «Cereals Anoia S.L.», власник - «Satellite DK LLC». 18.02.2023 р. товар вивезено через ПП «Орлівка» у режимі «експорт». Під час перевірки у 2025 році АФГ «Сім`я» письмово повідомила, що у 20212023 роках просо не вирощувала і з ТОВ «Евро-Азот» господарських відносин не мала. Під час проведення перевірки, листами від 17.04.2025 р. вих. №7.16-2/20-02/13/1119, № 7.16-2/20-02/10/1122 Миколаївська митниця звернулась до ТОВ «Евро-Азот» та ОСОБА_1 , з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також отримання інформації та документів щодо постачальника та виробника товару «Просо». Проте, ОСОБА_1 та/або посадові особи ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» до митниці не прибули, будь-яких пояснень та документів не надали.

Згідно інформації, яка міститься в ІКС «Податковий блок», на момент укладання зовнішньоекономічного контракту від 02.01.2023 р. № 01-23/S та здійснення вказаної зовнішньоекономічної операції керівником підприємства ТОВ «ЕВРО-АЗОТ», , був ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації, що міститься в ІКС «Єдине вікно подання звітності» встановлено: відсутність факту реєстрації у період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. податкових накладних, де продавець - Асоціація фермерських господарств «Сім`я» (), покупець - ТОВ «Евро-Азот», , а об?єкт продажу товар «Просо» (код товару згідно УКТЗЕД ); відсутність факту реєстрації у період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. податкових накладних, де покупець - ТОВ «Евро-Азот», , придбало товар «Просо» (код товару згідно УКТЗЕД ).

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Евро-Азот» взяте на облік в ГУ ДПС у Полтавській області 19.09.20022 р., зареєстроване платником ПДВ з 01.10.2022 року, у подальшому, 19.06.2024 року свідоцтво платника ПДВ анульовано з причини неподання декларацій протягом року; ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» за період 2022-2024 рр. було подано податкові декларації з ПДВ за січень-квітень 2023 року, в яких задекларовано операції з вивезення товарів за межі митної території України на суму 68 615 099 грн., а обсяг придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України на суму 3188 грн (ПДВ 638 грн); відсутність заяв ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» про повернення сум бюджетного відшкодування (на підставі ст. 200 Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26); ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» відсутнє за податковою адресою, що було встановлено в результаті проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства; відповідно до інформаційних баз даних ДПС, придбання товарів за період реєстрації платником ПДВ відсутнє, в тому числі за кодом УКТЗЕД . Отже, декларант подав недостовірні відомості про виробника та походження товару, використавши як підстави для переміщення ліцензію № 4432-11/113-07, довідку експортера від 15.02.2023 р. та інвойси № 140 і № 141 від 14.02.2023 р., що містять неправдиві відомості, чим вчинив дії, спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

А також витребувати у Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради до складу якого входить структурний підрозділ, що займається державною реєстрацією - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (, адреса, 36039, м. Полтава, вул. Саніго, 6): - оригінали документів з реєстраційних справ ТОВ «ЕВРОАЗОТ» () та ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» (); Витребувати з АТ «ОТП БАНК» (, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, будинок, 43): - оригінали документів, які були надані для відкриття розрахункових рахунків ТОВ «ЕВРОАЗОТ» () та ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» () Витребувати з АТ «ПУМБ» (, юридична адреса: 04070, місто Київ, вул. Андріївська, будинок 4): - оригінали документів, які були надані для відкриття розрахункових рахунків ТОВ «ЕВРОАЗОТ» () та ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» ().

Призначити у справі N?490/4134/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського відділення Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз, адреса: м. Київ вул. Симона Петлюри, 16/108. На вирішення експертів поставити наступне питання: 1) чи виконано підпис ОСОБА_1 у документах, наданих на експертизу тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою. Зобов`язати ОСОБА_1 надати у розпорядження експертів Київського відділенню ЛНДІСЕ зразки своїх підписів в присутності експерта. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України. Постанову про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також матеріали справи направити до експертної установи.

Апелянт вважає постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2025 р. незаконною, оскільки розгляд проведено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин і доказів, що суперечить вимогам ст. 7, 251, 252 КУпАП та стандартам належного доказування. Суд відокремлено вирішивши одну з низки ідентичних справ за ч. 1 ст. 483 МК України відносно тієї самої особи (№ № 490/3231/25, 490/3233/25, 490/3367/25, 490/3370/25, 490/4133/25, 490/4134/25, 490/4821/25, 490/4824/25), попри заявлене клопотання про їх об`єднання в одне провадження на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Сторона захисту наполягає на витребуванні оригіналів документів, використаних при реєстрації підприємств і відкритті рахунків (АТ «ОТП БАНК», АТ «ПУМБ») щодо ТОВ «ЕВРОАЗОТ» () та ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» (), а також на призначенні судової почеркознавчої експертизи (Київське відділення ЛНДІСЕ) для перевірки автентичності підписів, адже апелянт заперечує будь-яку свою причетність до цих суб`єктів господарювання. Зазначені клопотання залишено без належного розгляду, чим фактично позбавлено сторону можливості отримати й подати виправдувальні докази. Така бездіяльність суперечить ст. 273 КУпАП, а також принципам, що випливають із п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України (за аналогією закону щодо витребування речей і документів у суді).

ОСОБА_1 наголошує, що склад правопорушення за ст. 483 Митного кодексу України, передбачає умисел і подання документів з неправдивими відомостями, таких доказів суд не дослідив і не встановив, тому є порушення принципів повного й об`єктивного дослідження доказів (ст. 252 КУпАП) та презумпції невинуватості.

В запереченні на апеляційну скаргу представник Південної митниці зазначив, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки подані останнім митні декларації, підписані електронним цифровим підписом, який накладений за допомогою особистого ключа та перевірений за допомогою відкритого ключа, що виключає можливість їх підписання іншими особами. При цьому, електронний цифровий підпис видається фізичній або юридичній особі лише за особистою присутністю особи, яка звертається для отримання ключа та за наявності паспорту громадянина України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 24.07.2025 р. суддею Центрального районного суду м. Миколаєва постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КК України. Судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника. Копія вказаного рішення надіслана ОСОБА_1 24.07. 2025 р. Втім, будь-яких даних про вручення копії вказаного рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску строку поважною, а тому, за можливе поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів МК України чи іншими законами України, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У ч. 1 ст. 494 МК України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Під час розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, які свідчать про наявність в діях останнього складу правопорушення про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На обґрунтування вказаних висновків судом першої інстанції прийнято до уваги низку документів долучених Державною митною службою України, зокрема: копії електронних декларацій № № 23UA36U7, № 23UA37U6; копії інвойсів № 140 від 14.02.2023 р., № 141 від 14.02.2023 р.; ліцензію Мінекономіки на експорт товарів від 25.01.2023 р. № 4432-11/113-07, де виробником товару зазначено АФГ «Сім`я», довідки експортера від 15.02.2023 р.

Вказані документи були підставою для вивезення за межі митної території України товару «Просо, українського походження, не для сівби» загальною вагою нетто 48 340 кг, автомобільним транспортом 18.02.2023 р.

Крім наведеного судом прийнято до уваги відповідь Асоціації фермерських господарств «Сім`я» (вх/№ 684/13/7.16-2-20 від 26.02.2025 р.), згідно з якою асоціація не здійснювала вирощування зернової культури «Просо» в 2021/2022/2023 роках та не мала фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Евро-Азот», та інформацію, яка міститься в ІКС «Податковий блок» на момент укладання зовнішньоекономічного контракту від 02.01.2023 р. № 01-23/S, згідно якої керівником підприємства ТОВ «ЕВРО-АЗОТ», , є ОСОБА_1 .

Дослідивши надані стороною обвинувачення документи, апеляційний суд доходить висновку, що жоден з наданих документів не підтверджує факту підписання документів саме ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний підпис дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних, а сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувачу. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувача.

Згідно ст. 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» до сертифіката ключа має містити такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису.

У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що у процесі підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки дійсність таких підпису чи печатки підтверджується, за умови: використання для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 23 цього Закону; видачі кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та його чинності на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відповідності значення відкритого ключа його значенню, яке міститься в кваліфікованому сертифікаті електронного підпису чи печатки; правильного внесення унікального набору даних, які визначають підписувача чи створювача електронної печатки, до кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки; зазначення у кваліфікованому сертифікаті електронного підпису про використання в ньому псевдоніма (у разі його використання особою на момент створення кваліфікованого електронного підпису); підтвердження того, що особистий ключ, який використовувався для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відсутності порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка; дотримання вимог, встановлених частиною першою статті 17-1 цього Закону, на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Стосовно обставин цієї справи, то в митних деклараціях за № № 23UA36U7, № 23UA37U6 вказано, як особу підписанта ОСОБА_1 , разом з тим, будь яких даних про те, що вказані митні декларації підписані електронним цифровим підписом саме ОСОБА_1 не надано, зокрема не долучено даних про: дату й час формування звіту перевірки ключа; статус перевірки (дійсний/недійсний); прізвище ім`я по-батькові підписувача; дані сертифіката КЕП, зокрема: серійний номер/ID сертифіката; надавач довірчих послуг (ЦСК/КНЕДП); строк дії сертифіката (чинний/відкликаний на момент підпису/перевірки); алгоритм підпису, тощо; час підпису (мітка часу) та статус її перевірки; джерело перевірки статусу сертифіката; відсутності порушення цілісності електронних даних, та інших даних, які б доводили факт накладення електронно цифрового підпису саме ОСОБА_1 на вказаних митних деклараціях.

Копії інвойсів № 140 від 14.02.2023 р., № 141 від 14.02.2023 р.; довідка експортера від 15.02.2023 р., а також копія контракту № 01-23/S купівлі продажу товару «ПРОСО» з додатками містять підписи від імені ОСОБА_1 , які ідентичні один одному, що може вказувати на використання факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису.

Копія ліцензії Мінекономіки на експорт товарів від 25.01.2023 р. № 4432-11/113-07, де виробником товару зазначено АФГ «Сім`я» місять дані про електронно-цифровий підпис ОСОБА_3 .

Інші долучені стороною обвинувачення докази, лише доводять факт зазначення у митних деклараціях недостовірної інформації, а саме те, що Асоціація фермерських господарств «Сім`я» не здійснювала вирощування зернової культури «Просо» та не мала фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Евро-Азот».

Отже, за результатами апеляційного розгляду, апеляційним судом встановлені обставини, які дають підстави для перевірки обставин можливого існування факту підроблення та використання завідомо підроблених документів, за що передбачена кримінальна відповідальність за ст. 358 КК України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив апеляційний суд витребувати докази в різних установах та організувати проведення низки експертиз для спростування його причетності до вчинення правопорушення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не є тим органом, який уповноважений здійснювати збирання доказів для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу як адміністративного, так і кримінального правопорушення. Натомість, такими повноваженнями наділені правоохоронні органи, а суд в даному випадку зобов`язаний спрямувати такі матеріали до такого органу для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Обставини даної справи, зокрема факти, пов`язані з виготовленням та використанням підроблених документів, з можливою метою ухилення від сплати податків потребують перевірки в порядку ст. 214 КПК України, направленої на встановлення та збирання доказів щодо обставин та осіб причетних до виготовлення підроблених документів та подальшого їх надання митному органу та використання з метою вчинення фінансових операцій, пов`язаних з незаконним переміщенням вантажу сільськогосподарської продукції через митний кордон України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що необхідно провести перевірку наведених фактів шляхом проведення досудового розслідування. За такого, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають направленню до правоохоронного органу для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Вирішуючи вказане питання, зокрема, який закон слід застосовувати у цій справі під час направлення матеріалів справи органу досудового розслідування в порядку ст. 214 КПК України, апеляційний суд доходить таких висновків.

04.07.2025 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» від 25.03.2025 р. № 4323-ІХ.

Згідно цього закону ст. 496 МК України викладена у наступній редакції: якщо під час розгляду справи про порушення митних правил, суд дійде висновку про наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак кримінального правопорушення, він передає матеріали такої справи прокурору або органу досудового розслідування.

У разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.

Окрім того, положеннями цього закону, зокрема ч. 2 ст. 527 МК України передбачено, що у разі передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу постанова про закриття провадження у справі не виноситься.

В той же час, положеннями ст. 253 КУпАП, передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

При цьому до КУпАП зміни не вносились та вони діяли як на час вчинення (у даному випадку виявлення ознак порушення митних правил), так і на час прийняття рішення апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Як встановлено під час судового розгляду, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 07.05.2025 р. (виявлено правопорушення 26.02.2025 р. та 22.04.2025 р., після отримання Миколаївською митницею відповідей на запити), тобто до внесення змін до Митного кодексу України та набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» від 25.03.2025 р. № 4323-ІХ (набрав чинності 04.07.2025 р.), яким посилюється відповідальність за вчинення порушення митних правил, оскільки цим законом передбачено, що у разі передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу постанова про закриття провадження у справі не виноситься, а у разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.

Тобто, положення цього закону, який набрав законної сили 04.07.2025 р., погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, у даному випадку, Закон від 25.03.2025 р. № 4323-ІХ (відповідно до ст. 8 КУпАП та ст. 3 МК України), не має зворотної дії у часі та його не можна застосовувати під час винесення рішення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

У зв`язку наведеним, апеляційний суд приймає рішення на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та застосовує закон, який не погіршує становище особи, та який діяв на час виявлення порушення митних правил.

У даному випадку, апеляційний суд застосовує закон, який діяв на момент вчинення (у даному випадку момент виявлення 26.02.2025 р. та 22.04.2025 р.) порушення митних правил тобто станом на 26.02.2025 р.

Згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 527 МК України в редакції Закону від 26.02.2025 р. № 4495-VI, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що частина друга цієї статті була викладена в іншій редакції, зокрема нею передбачалось, що у постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.

У зв`язку з вказаними обставинами, суд застосовує положення ч. 2 ст. 284 КУпАП, згідно якої постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП та про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення прокурору, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 253, 284, 294 КУпАП, ст. 527 МК України

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на адресу Миколаївської обласної прокуратури, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Копію постанови разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за протоколом про порушення митних правил № 0025/UA504000/2025 від 7 травня 2025 року надіслати керівнику Миколаївської обласної прокуратури для виконання та начальнику Миколаївської митниці до відома.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва