ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2377/25Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/468/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Н.М. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 року о 00 год. 03 хв. в м.Кременець по вул.Захисників України, 32а, керував автомобілем марки «Vokswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій від проходження огляду на місці події із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер та проїхати до найближчого медичного закладу відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі представник Мандрика В.А. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів порушення ним вимог п. 2.5 ПДР матеріали справи не містять.

Посилається на те, що поліцейськими взагалі не проводився огляд водія на виявлення ознак сп`яніння, не перевірялися запах з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, а поведінка ОСОБА_1 повністю відповідала обстановці.

Вважає, що вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення ознак такого стану є безпідставною, а тому відмова від огляду не може породжувати негативних юридичних наслідків для водія.

Обґрунтовує вимоги тим, що всі адміністративні матеріали складені працівниками поліції, які за своєю процесуальною роллю не можуть одночасно виступати свідками у справі, що узгоджується з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.05.2020 у справі № 761/34593/17.

Зазначає, що працівники поліції перед складанням адміністративних матеріалів не роз`яснили ОСОБА_1 його права, чим порушили вимоги закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413824 від 06.08.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 року о 00 год. 03 хв. в м.Кременець по вул.Захисників України, 32а, керував автомобілем марки «Vokswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій від проходження огляду на місці події із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер та проїхати до найближчого медичного закладу відмовився. Водій від керування ТЗ відстороненний, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Кременецька опорна лікарня від 06.08.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння;

- направленні до КНП «Кременецької опорної лікарні» на огляд водія, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від нього, виявлені поліцейськими ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка мова;

- постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5405837 від 06.08.2025 з якої вбачається, що водій ОСОБА_2 керував тз без чинного страхового полісу чим порушив 2.1. ґ ПДР України;

свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0010 103 25 чинне до 21 січня 2026 року Зав № ARCD-0533, з якого слідує, що за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі ЗВТ) відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія;

свідоцтві про державну реєстрацію №7261/2007, з якого видно, що згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 20210 року№95 прилади електродіагностичні Алкотест 7410 плюс, клас безпеки 1 в додатку до даного свідоцтва НОМЕР_2 внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено до застосування в медичній практиці;

сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007 виданий 2007 року, який засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання споживчої політики затверджено тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори Алкотест 7410, Алкотест 6510, Алкотест 6810, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07;

рапорті поліцейського офіцера громади Кременецького РВПГУНП в Тернопільській області Кременецького РВПГУНП в Тернопільській області від 06.08.2025 р. з якого вбачається, що вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано на нагрудний портативний відеореєстратор №856947 та реєстратор службового автомобіля мари Міцубіші Аутлендер р.н. 20-0748, вчиненого гр. ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР України;

відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції з яких вбачається, що під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та оголошено їх йому, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів (00:13:38-00:13:45 час на відеозаписі export-8myqc.mp4), після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції повідомили йому, що на нього буде складено протокол про адмін правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та оголошено ОСОБА_1 про його права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП.

Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи твердження апелянта про відсутність належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, приходжу до висновку про те що вони є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки матеріали містять протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, направлення до медичного закладу, відеозаписи та рапорт поліцейського, які у сукупності підтверджують як наявність ознак алкогольного сп`яніння, так і факт відмови водія від проходження огляду.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими взагалі не проводився огляд водія та не перевірялися ознаки сп`яніння, спростовуються протоколом серії ЕПР1 №413824, актом огляду, направленням на огляд та відеозаписами з нагрудних камер, де зафіксовано, що під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 ними було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та оголошено їх йому, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів (00:13:38-00:13:45 час на відеозаписі export-8myqc.mp4), працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, однак останній відмовився.

Крім того, як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, у ОСОБА_1 були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння порушення мови та координації рухів, що було зазначено працівниками поліції та додатково підтверджено протоколом та рапортом працівників поліції.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений зі своїми правами, не ґрунтується на матеріалах справи. Зокрема, з відеозапису працівників поліції вбачається, що поліцейські після відмови водія від проходження огляду повідомили йому про складення протоколу та роз`яснили права і обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи оскільки підтверджується: протоколом, актом огляду, направленням до медичного закладу, відеозаписами з нагрудних камер, рапортом поліцейського, а також свідоцтвом про повірку приладу «Алкотест 6810 Драгер», що зафіксували як ознаки алкогольного сп`яніння, так і відмову водія від огляду.

А тому, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сампари Н.М. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя