Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді Гапончука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 041148 від 02 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , 02.09.2024, о 00 год. 35 хв., в м. Луцьк, вул. Винниченка, 12, керував транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, однак відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі вважає рішення суду незаконним. Вказує, що суд допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права, вийшов за межі висунутого йому обвинувачення, сформульованого в протоколі про адміністративне правопорушення, та прийшов до неправосудних і незаконних висновків про його винуватість, які суперечать матеріалам справи. Просить постанову скасувати, а провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №879230 від 02.09.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.09.2024 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2024 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом поліцейського від 02.09.2024 року;

- відеозаписом (dvd-диск), на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом в день, час та місці, що зазначені в протоколі; поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (в зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння) як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я; ОСОБА_1 неодноразово відмовився пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу для скасування судового рішення, про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Також не доводяться наявними в матеріалах справи доказами твердження ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам хотів поїхати в лікарню.

Так з відеозапису з боді камер працівників поліції вбачається, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився проїхати в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцьк», а бажання останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» не є обґрунтованим, оскільки КП «Волинська обласна клінічна лікарня» не відноситься до переліку установ, в яких проводиться такий огляд.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що у нього були тілесні ушкодження у зв`язку з чим йому було необхідно проїхати в медичний заклад, то вони також не є спроможними, оскільки лікарі невідкладної медичної допомоги, які прибули на місце зупинки транспортного засобу за викликом самої особи, попередньо діагностували у ОСОБА_1 забій щелепи і не вбачали необхідності в його невідкладній (екстренній) госпіталізації.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук