ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1982/25 Справа № 182/312/25 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 210046 від 01.01.2025 року, 01.01.2025 року о 17.00 годин, в м. Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля, керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_2 огляд було проведено на місці зупинки т/з за допомогою приладу "Драгер 6810" № 0592, результат проведеного тесту - 1,30 %. Від подальшого керування т/з водія було відсторонено, порушив п. 2.9а ПДР України.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень на користь держави.

З таким судовим рішенням не погодилась захисник Меліховська Я.О. яка діє в інтересах ОСОБА_2 та оскаржила в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що звернулись своєчасно, 12.05.2025 року, але суддя виніс постанову повернути апеляційну скаргу у зв`язку з відсутністю в матеріалах договору про надання правничої допомоги. Надає вказаний договір і просить визнати пропуск строку - поважним.

Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, перебував на виконанні спеціального завдання за наказом командира, мав проблеми зі здоров`ям, які виключають вживання алкоголю, та не мав можливості відхилитися від маршруту для проходження медичного огляду у лікарні. Вказує, що на відеозаписі відсутні ознаки сп`яніння, поведінка ОСОБА_2 була адекватною, а можливі вади пояснюються наслідками контузій. Зазначає про відсутність у матеріалах справи документів щодо фактичного відсторонення від керування транспортним засобом. Вважає, що огляд проведено з порушенням спеціальної процедури, передбаченої ст. 266-1 КУпАП та постановою КМУ № 2 від 12.01.2024, а результати, отримані за допомогою приладу «Драгер 6810», є недопустимими доказами через порушення правил його експлуатації. Зазначає, що складання протоколу здійснювалось під час артилерійської тривоги, що є грубим порушенням. Посилається на Конституцію України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду щодо презумпції невинуватості і необхідності тлумачення сумнівів на користь особи. Вказує, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю, а як військовослужбовець він звільняється від сплати судового збору.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи, наведені в апеляційній скарзі, та дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд апеляційної інстанції доходить таких висновків.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які могли істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, відповідно до винесеної постанови, не встановлено всіх обставин справи, а лише наявне посилання на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 210046 від 01.01.2025 року. В своїй описовій частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення, не зазначено про наявність чи відсутність ознак вказаного правопорушення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування постанови місцевого суду.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують транспортними засобами і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому як у протоколі, так і у постанові має бути присутнє посилання на відповідний пункт Правил дорожнього руху.

Згідно п.2.9 Правил дорожнього руху України забороняється водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 210046 від 01.01.2025 року, 01.01.2025 року о 17.00 годин, в м. Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля, керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_2 огляд було проведено на місці зупинки т/з за допомогою приладу "Драгер 6810" № 0592, результат проведеного тесту - 1,30 %.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним розглядом встановлено, що ОСОБА_2 пройшов огляд за допомогою приладу Драгер 6810 № 0592, результат проведеного тесту - 1,30 проміле, проте ОСОБА_2 з результатом огляду не погодився, через що працівниками поліції ОСОБА_2 було висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні та виписано направлення на огляд до лікарні, однак водій відмовився від огляду на стан сп`яніння у лікарні.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто в даному випадку ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а не як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові п.2.9а ПДР України.

Процедура огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння у даному випадку проведена з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому вважається недійсною. Оскільки особа не погодилась з результатом огляду та не була доставлена до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, через відмову.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обставин у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді.

Виправити ці недоліки суд апеляційної інстанції шляхом зміни фабули протоколу про адміністративне правопорушення та перекваліфікації дій ОСОБА_2 з пункту 2.9а на пункт 2.5 ПДР України, не вправі, оскільки це погіршить становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тоді як апеляційна скарга подана в інтересах цієї ж особи, що є не припустимим.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_2 в порушені п. 2.9 а ПДР України та тим самим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргузахисника Меліховської Я.О. задовольнити.

Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя