ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2391/25 Справа № 189/1627/25 Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Безрука В.Л. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.04.2025 року, о 21:40 годині, в селищі Покровське по вул. Ярослава Мудрого, 6, керував автомобілем ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на бодікамеру. Своїми діями у цій частині водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 25.04.2025 року, о 21:40 годині, в селищі Покровське по вул. Центральна, 24, керуючи автомобілем ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та ввімкнення звукового сигналу. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Провадження у справі у цій частині закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Безрук В.Л. просить оскаржену постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом передчасно зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, оскільки матеріали справи не доводять його вину.

Акцентує увагу суду на тому, що суд першої інстанції врахував при винесенні постанови як доказ направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, втім з відеозапису вбачається, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушили приписи ст. 266 КУпАП.

Також зазначає, що при перегляді відеозапису видно що працівники поліції, не маючи жодних підстав проникати до приватного володіння без дозволу власника чи суду, забігли до домоволодіння ОСОБА_1 .

Вказує, що в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції він декілька разів просив їх покинути приватне володіння, але поліцейські відмовлялись.

Крім того, в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції він декілька разів просив їх надати йому адвоката, але поліцейські на це жодним чином не відреагували, порушуючи ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника ОСОБА_2 , який на задоволенні апеляційної скарги наполягав з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с. 1); рапортом співробітника поліції (а.с. 7), згідно якого 25.04.2025 року о 21 год. 40 хв., в селищі Покровське, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_1 , на законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка буда подана шляхом увімкнення проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, не реагував. Після зупинення транспортного засобу у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей). На вимогу співробітників поліції, які виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд в установленому законом порядку, а саме за допомогою спеціального приладу «Драгер» та у медичному закладі, водій відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5); наявним у справі відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, невиразна мова, було запропоновано останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Порушення вимог п. 2.5 ПДР утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозицією якої встановлено адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції проникли на територію приватного домоволодіння без дозволу власника, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Крім того, згідно із дослідженим відеозаписом працівники поліції переслідували автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який заїхав на подвір`я та зупинився, після чого поліцейські підійшли до автомобіля через відчинені ворота. Дружина ОСОБА_1 перебування поліцейських на подвір`ї узгодила, будь-які правовстановлюючі документи, які вказували б на належність відповідного нерухомого майна ОСОБА_1 на праві власності або іншому праві, стороною захисту до справи не долучені.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі, апеляційним судом оцінюються критично у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , згідно із змістом його висловлювань, відмовився від проходження будь-якого медичного огляду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було надано захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки останньому були роз`яснені його права та обв`язки, у чому від розписався (а.с. 2), а також ОСОБА_1 користувався правовою допомогою захисника в суді як першої, так і апеляційної інстанції, а відтак його право на захист у цьому провадженні було забезпечене.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Безрук В.Л. - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця