ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.,

захисника Захар`єва О.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

14.06.2025 року о 09:19 год. біля будинку 38 по вул. Велика Арнаутська в м. Одеса, керував транспортним засобом «BMW X5», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або дії лікарських препаратів, що знижують реакцію, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку із цим суд з`ясувавши думку захисника, який заявив про можливість провести судовий розгляду за відсутності його підзахисного, вважає за можливе судовий розгляд здійснити за відсутності ОСОБА_1 . При цьому, суд враховує, що участь особи, яка притягується до відповідальності у такій категорії справ не є обов`язковою, а участь ОСОБА_1 в судовому засіданні забезпечена участю його захисника.

У судовому засіданні захисник Захар`єв О.Б. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що на доданому до протоколу відеозаписі з місця події зафіксовано лише спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , який на незаконну вимогу поліцейського повідомив про небажання їхати на освідування на стан сп`яніння та не зафіксовано факту керування притягуваним транспортним засобом, що виключає визнання долучених відеозаписів як джерел доказів вину притягуваного. Також захисник зазначив, що зупинка була незаконною, а відтак і здобуті у справі докази недопустимі, на відеозаписі відсутнє фіксування складання протоколу поліцейським. Під час ознайомлення зі складеним протоколом, поліцейські також допустили порушення, які полягали в тому, що поліцейський не зачитав ОСОБА_1 зміст складеного протоколу, йому не надано можливості надати пояснення щодо протоколу, не запропоновано надати пояснення щодо причин відмови від підписання протоколу. Крім того, поліцейські провели обшук автомобіля та вилучали декі речи, але будь-якого процесуального документу при цьому не склали.

Заслухавши захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив докази, зібрані у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361300 від 14.06.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 14.06.2025 року о 09:19 год. біля будинку 38 по вул. Велика Арнаутська в м. Одеса, керував транспортним засобом «BMW X5», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або дії лікарських препаратів, що знижують реакцію, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 14.06.2025 року, згідно якого у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло;

- відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, суд зауважує на тому, що поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або керування під дією лікарських засобів, які знижують швидкість реакції до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про його не бажання проходити такий огляд, а тому посилання захисника, що у поліцейських не було підстав висувати вимогу проходити такий огляд, оскільки у притягуваного не було ознак наркотичного сп`яніння, а він проходить терапію та приймає ліки, призначені лікарем, суд не приймає до уваги.

Так, оцінюючи події, які відбувались на місці зупинки, суд наголошує, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306.

За змістом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Отже знання нормативних актів, якими врегульовується в Україні дорожній рух та його безпека, презумується, а відтак, ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи посвідчення водія ОСОБА_1 мав знати та неухильно виконувати вимоги, в тому числі п.2.5 ПДР, який імперативно встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суд констатує, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , його зовнішній вигляд викликав у поліцейських сумнів у його тверезості і, на запитання ОСОБА_1 повідомив, що проходить реабілітацію після участі у бойових діях та приймає призначені лікарем медикаменти, тоді поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі на стан його сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, дії поліцейських віднайшли своє логічне пояснення, а сам ОСОБА_1 , дотримуючись п.2.5. ПДР, мав виконати вимогу та пройти відповідний огляд в медичному закладі. Але дії та розмови притягуваного, які зафіксовані на відеозаписі беззаперечно свідчать про стійке небажання та ухилення (відмову) ОСОБА_1 пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відтак, вищезазначеним і дослідженим судом відеозаписом спростовані твердження сторони захисту про те, що у ОСОБА_1 не було підстав на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відтак, незважаючи на твердження сторони захисту про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина підтверджена в суді належними та допустимим доказами.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361300 від 14.06.2025 року, ОСОБА_1 14.06.2025 року о 09:19 год. біля будинку 38 по вул. Велика Арнаутська в м. Одеса, керував транспортним засобом «BMW X5», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння або дії лікарських препаратів, що знижують реакцію, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; зіниці очей, які не реагують на світло, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 причини зупинки та зупинка була незаконною спростовуються відеозаписом, дослідженим судом, на якому зафіксовано, що після зупинки поліцейські повідомляють причини такої зупинки.

Щодо доводів захисника про поведінку поліцейських, яка виходить на її думку за межі їх повноважень, зокрема в частині проведення огляду автомобіля, який має ознаки обшуку, суд зазначає, що переглядом відеозапису не встановлено таких виключних обставин, які б потребували судового реагування. Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Більш того, суд наголошує, що сторона захисту вправі самостійно була звернутись до відповідних органів, якщо вважала незаконними дії поліцейських під час зупинки ОСОБА_1 та оформлення матеріалів відносно нього, однак, як пояснив захисник, таким правом сторона захисту не скористалась, а навпаки вдалась до використання таких тверджень з метою ухилення відповідальності за вчинене.

Що стосується тверджень сторони захисту, що співробітники поліції зупинили його безпідставно, суд не бере їх до уваги та зауважує наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно п.3 та п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу.

Також необхідно зазначити, що внаслідок ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу.

Доводи захисника в судовому засіданні про те, що матеріали справи не містять даних, які фіксують факт керування автомобілем ОСОБА_1 , а той файл, що мається на диску є недопустимим доказом, оскільки дані про нього відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються наявним в матеріалах провадження відеозаписом, на якому зафіксовано факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а той факт, що дані про такий відеозапис не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, є таким несуттєвим недоліком, як і всі інші, на які посилався захисник, в цілому не спростовують доведеності вини притягуваного у скоєнні ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи захисника про наявність підстав про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/14755/25

Номер провадження №3/522/5123/25

Головуючий суддя Русєва А.С.