Справа № 273/2271/24
Провадження № 3/273/395/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, надійшли матеріали (протокол серії ЕПР1 № 162532 від 30.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Поляков Т.Ю. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На обгрунтування зазначеної позиції вказує, що під час огляду ОСОБА_1 на предмет перебування у стані алкогольно сп`яніння були відсутні свідки. Також, стверджує, що ОСОБА_1 не направляли для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі, а наявне у матеріалах справи направлення за формою не відповідає вимогам Інструкції. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено порядок застосування спеціального засобу, не пред`явлено для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Також, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не названо ознаки, які викликали у поліцейського підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Захисник зазначає, що акт огляду ОСОБА_1 не вручено. Просить не приймати до уваги свідоцтво про повірку Алкотестера Драгер 6820, оскільки матеріали відеофіксації не дозволяють верифікувати, що застосовувався під час огляду саме цей прилад.

Також захисник просить викликати у судове засідання працівників поліції, які складали протокол, для надання пояснень по факту складання направлення на огляд. Зокрема, серед поставлених питань порушується питання чи доставлявся ОСОБА_1 до медичного закладу, яка причина невідповідності направлення вимогам Інструкції, ким і коли воно складалося і з яких підстав тощо.

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, захисник, заявляючи клопотання про виклик працівників поліції для надання пояснень не вказує, які саме факти будуть встановлені у такий спосіб та яке їх значення для доказування у даній справі. Усі докази, які працівники поліції бажали надати, вони надали разом з протоколом.А оцінка цих доказів є прерогативою суду.

При цьому, суд звертає увагу, що строк на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП спливає 30.10.2025, тобто за місяць.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 30.10.2024 року о 17 год. 14 хв. в м. Баранівка по вул. Соборна 16, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотестер 6820, що зафіксовано на нагрудну боді камеру. Відповідно до тесту №599 результат огляду позитивний 0,26 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний пристрій. Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 162532 від 30.10.2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП від 30.10.2024, розписками про роз`яснення прав і свобод, про інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу, про ознайомлення із вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП про відсторонення водія від керування транспортним засобом, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестом №599 від 30.10.2024 Алкотестера Драгер (результат позитивний, 0,26 проміле), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свідоцтвом про повірку Алкотестера Драгер 6820, записом відеофіксації.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Відповідно до вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі, зважаючи на наступне.

Щодо посилання захисника на відсутність свідків, суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-IX, ч. 2 ст. 266 КУпАП викладена у новій редакції: зокрема, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки у матеріалах справи наявна відеофіксація, присутність свідків під час огляду не вимагається законом.

Щодо допущених працівниками поліції неточностей у направленні водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, або допущені у ньому неточності, не є порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року, оскільки направлення адресується закладу охорони здоров`я і навіть приєднання його до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не передбачено.

Не впливає на кваліфікацію дій і твердження захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Такі ознаки чітко зазначені працівником поліції під відеофіксацію. Суд звертає увагу, що згідно вимог законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 самостійно підтвердив факт вживання алкоголю перед тим, як сісти за кермо.

Відтак вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах. Доводи адвоката щодо неправомірності дій поліцейських безпідставні та спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. (Отримувач: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300, код отримувача: 37976485, номер рахунку: UA 0006001, код класифікації доходів: 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

(Отримувач коштів ГУК у Житомирській області/ТГ м Баранівка/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0006713, кодкласифікації доходів бюджету22030101).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бєлкіна Д.С.