ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/1569/25

Провадження №3/943/770/2025

26 вересня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського Р ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , протягом року до адмінвідповідальності притягувався: постанова Буського районного суду Львівської області від 02.09.2025 року за ч. 3 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130КУпАП штраф у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405213 від 28.07.2025 року гр. ОСОБА_2 28 липня 2025 року о 14 год 00 хв по вул. Центральна, 12 в с. Топорів Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. б/н, із явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість), який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405197 від 28.07.2025 року гр. ОСОБА_2 28 липня 2025 року о 14 год 00 хв по вул. Центральна, 12 в с. Топорів Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. б/н, будучи позбавленим права керувати транспортним засобом Буським районним судом Львівської області, повторно на протязі року, чим порушив вимоги пункту 2.1а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405184 від 28.07.2025 року гр. ОСОБА_2 28 липня 2025 року о 14 год 00 хв по вул. Центральна, 12 в с. Топорів Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. б/н, на вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ, завчасно поданої звукової сирени та проблискових маячків, червоного та синього кольорів, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді від 26.09.2025 року вищевказані справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 були об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Правопорушник не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Про причину своєї неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, обставини вказані в протоколі не спростував, а тому на підставі ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повномуі об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозицією ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_2 містить склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколами про адміністративні порушення серії ЕПР1 № 405213 від 28.07.2025 року, серії ЕПР1 № 405197 від 28.07.2025 року, серії ЕПР1 № 405184 від 28.07.2025 року, рапортами інспектора СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУ НП У Л/о.. Крім того, вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаного адміністративних правопорушень доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), що не спростовані ОСОБА_2 .

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини гр. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Згідно копії постанови судді Буського районного суду Львівської області від 02.09.2025 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3 000 (три) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) роки, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, у зв`язку з чим суддя вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.17,23,33,40-1,ч.5ст.126,221,283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3 000 (три) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районнийсуд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова