Справа № 529/838/25
Провадження № 3/529/328/25
ПОСТАНОВА

іменем України

30 вересня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

12.09.2025 близько 00 год. 11 хв. ОСОБА_1 по вул. Чегрівській, 2, в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області керувала електромопедом Nimbus, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу ALKOTESТ на місці зупинки та проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд адміністративного матеріалу складеного відносно неї у її відсутність. Вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10. ПДР України транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

При цьому, транспортний засіб поділяється на види:

- велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

- мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

- причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски;

- рейковий транспортний засіб - трамвай та платформи із спеціальним обладнанням, що рухаються трамвайними коліями. Усі інші транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, вважаються нерейковими.

Пунктом 2.13 ПДР України, зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1105 від 11.11.2020, передбачено, що мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії. Так, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт; до категорії А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; до категорії В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 452249 від 13.09.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та на вимогу поліцейського відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського від 13.09.2025 з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимим та достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надано.

Як вбачається з досліджено відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 керувала триколісним електричним трициклом "Fada Nimbus".

Зважаючи на наведене, електричний трицикл моделі "Fada Nimbus", яким керувала ОСОБА_1 , відноситься до виду мопедів, оскільки є триколісним транспортним засобом, який призначений для перевезення людей, з електродвигуном потужністю до 4 кВт.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до загальних положень ПДР України особа, перебуваючи на проїзній частині, є учасником дорожнього руху, і відповідно до пунктів 1.3 -1.5 цих Правил зобов`язана неухильно виконувати їх вимоги, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 використовувала електоскутер (трицикл), що є транспортним засобом, тому вона мала обов`язок керувати цим транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування, з додержанням вимог ПДР України.

Транспортний засіб (трицикл «Fada Nimbus»), яким керувала ОСОБА_1 приводиться в рух за допомогою двигуна, і тому за об`єктивною стороною відноситься до транспортних засобів, якими забороняється керувати в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Отже, за встановлених обставин справи у ході судового розгляду суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджується належними та допустимими доказами.

Як вбачається з довідки наданої СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення їй адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке право у неї відсутне.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 33, 280, 283 КУпАП

ухвалив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення - ч.1 ст.307 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко