"26" вересня 2025 р. Справа № 363/5541/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши в м. Вишгород матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу №2707/10-36-07-05 від 08.08.2025 року, ОСОБА_1 - директор ТОВ «Авантаж» перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні ТОВ «Авантаж» за червкеь 2025 року у Декларації, від?ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, 26.08.2025 №40806/10-36-07-05/31202855 встановлено порушення платником податків п. 44.1 п. 44.3, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого: завищено суму від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) за червень 2025 року в розмірі 1 128 794 грн.

Відповідальність за вказані вище порушення, передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що зазначений протокол оформлений з порушенням норм, встановлених нормативно-правовими актами, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. а та bч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Права особи на захист є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1 і 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено у відсутність ОСОБА_1 , копію якого останньому не вручено, пояснення з приводу зазначеного в протоколі правопорушення не відібрано, його процесуальні права не роз`яснено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно є директором ТОВ «Авантаж», як і відсутній будь-який документ, який засвідчує його особу.

До матеріалів справи також не додано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває на посаді головного державного інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області і згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП має право складати протоколи за 163-1 КУпАП.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 цього Кодексу.

Зазначені недоліки перешкоджають правильному вирішенню питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги викладене, даний протокол слід повернути до ГУ ДПС у Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 246, 248, 254, 278 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повернути до ГУ ДПС у Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя