Справа № 277/1082/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 жовтня 2025 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського райсуду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює

за ст.173-2 ч.3 КУпАП

в с т а н о в и в:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №464625 від 17.08.2025 року, зі змісту якого вбачається, що 17.08.2025 року приблизно о 01 год. 57 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, а також в суді відсутні відомості про отримання ним судових повісток.

Разом з тим з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слідує, що останнього було повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відносно нього відбудеться у Ємільчинському районному суді.

Як зазначено Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не виявив зацікавленості у присутності на розгляді справи.

Відповідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 3 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 17.08.2025 року приблизно о 01 год. 57 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, зокрема не зазначено про свідків події. Свідчення тільки ймовірної потерпілої сторони не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є заінтересованою.

На відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, як працівник поліції 17.08.2025 року у період часу з 02 год. 34 хв. до 03 год. 26 хв. спілкується із ОСОБА_2 , яка повідомляє, що її чоловік вчинив відносно неї фізичне насильство. ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним фізичного насильства відносно дружини та повідомив, що саме дружина завдала йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 не заперечила того, що спричинила ОСОБА_1 тілесні ушкодження, а під час спілкування висловлювалась на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження факту порушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення та, відповідно, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяВ. В. Заполовський