ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2025 року Серії ЕПР № 412395 вбачається, що 04 серпня 2025 року близько 15 год. 55 хв. по вулиці Соборній, 217, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки: Skoda д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну та перед початком руху водій не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки: МАН, д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричіп марки: Kogel, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортний засіб марки: Skoda по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом Peugeot, д.н.з. НОМЕР_5 , яке було припарковане попереду, під керуванням ОСОБА_3 . Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3. б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Перед початком судового засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Михалевич Денис Андрійович подав до суду письмові пояснення в яких заперечував наявність вини ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Крім того, захисником було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідка- ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не порушував Правил дорожнього руху, а дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини іншого учасника події.

Свідок, ОСОБА_4 , під час його допиту в залі судових засідань показав, що 04 серпня 2025 року близько 15 год. 55 хв., вони разом з ОСОБА_1 поверталися з тренування та сіли в припаркований в спеціально відведеному місці автомобіль марки: Skoda д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_1 був за кермом, а свідок ОСОБА_4 , на правому передньому боковому сидінні. З метою виїзду з місця для паркування водій почав здійснювати рух та зупинився для надання проїзду автомобілям, що рухалися по дорозі. Через, орієнтовно, 15 секунд після зупинки відбувся удар та як пізніше стало зрозумілим, що транспортний засіб марки: МАН, д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричіп марки: Kogel, д.н.з. НОМЕР_4 здійснив зіткнення з автомобілем у якому перебував свідок.

Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАПпри розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено протокол, схему місця ДТП та пояснення учасників події.

До своїх пояснень захисник, також, долучив світлини з місця події, на яких відображено розташування транспортних засобів одразу після дорожньо-транспортної пригоди та прослідковуються їхні механічні пошкодження.

З даного приводу, суд зауважує, що схема дорожньо-транспортної пригоди не відповідає фактичним обставинам події, оскільки позначене місце зіткнення повністю нівелюється світлинами з яких можливо чітко встановити, що перший контакт транспортних засобів відбувся крайньою передньою правою частиною автомобіля марки: МАН, д.н.з. НОМЕР_3 та крайньою передньою лівою частиною автомобіля марки: Skoda д.н.з. НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що схема дорожньо-транспортної пригоди не може бути доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не відповідає фактичним обставинам події.

Крім того, судом досліджено пояснення інших учасників події, які між собою не узгоджені та за своєю сукупністю не дають можливості встановити реальність обставин події.

Суд зауважує, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, без інших належних та допустимих доказів, не може свідчити про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого відповідною статтею.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані до суду докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водночас, надаючи оцінку показам свідка, суд зауважує, що такі покази можуть бути спроможними, проте суд позбавлений можливості з`ясовувати винуватість інших осіб в межах вказаної справи, оскільки суд проводить розгляд виключно в межах фабули викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N?16347/02), «Малофеєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N?36673/04). «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява N?926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУПАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки докази, що містяться в матеріалах справи не доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283, 284 КУПАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Кристина ДАШ`ЯН