П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , капітана, уродженця смт. Призовське, Призовського району, Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою кк. АДРЕСА_1 , одруженого, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за № 308/11349/25 (провадження № 3/308/5555/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЛВУ № 54 від 04.08.2025, та справа про адміністративне правопорушення № 308/11350/25 (провадження № 3/308/5556/25), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЛВУ № 53 від 02.08.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказані вище справи про адміністративне правопорушення запроваджені відносно однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП, дані матеріали слід об`єднати в одне провадження з присвоєнням справі єдиного унікального номера судової справи 308/11349/25 (провадження № 3/308/5555/25).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВУ № 54 від 04.08.2025 року, капітан ОСОБА_1 о 05 год. 50 хв. 04.08.2025 під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою та перебуваючи на посаді командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам статей 11, 16, 49, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного Статут Збройних Сил України, не організував та не забезпечив такого внутрішнього порядку в підпорядкованому йому підрозділі, який би гарантував неухильне дотримання військової дисципліни підпорядкованими йому військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого допустив самовільне залишення військової частини військовослужбовцями у кількості 2 чоловік підпорядкованого йому особового складу, а саме: солдатом ОСОБА_2 , який здійснив самовільне залишення військової частини 04.08.2025, та солдатом ОСОБА_3 , який також здійснив самовільне залишення військової частини 04.08.2025.

Тим самим, капітан ОСОБА_1 суттєво підірвав мобілізаційну та бойову готовність ввіреного йому підрозділу в умовах особливого періоду воєнного стану.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , всупереч вище вказаних вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправність власних дій, як військова посадова особа, допустив недбале ставлення до несення обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Четвертого серпня 2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до статей 254, 255, 256 КУпАП, відносно капітана ОСОБА_1 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення ЛВУ № 54 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВУ № 53 від 02.08.2025, капітан ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам статей 11, 16, 49, 58, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного Статут Збройних Сил України, не організував та не забезпечив такого внутрішнього порядку в підпорядкованому йому підрозділі, який би гарантував неухильне дотримання військової дисципліни підпорядкованими йому військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_2 , внаслідок чого допустив самовільне залишення військової частини військовослужбовцями у кількості 5 чоловік підпорядкованого йому особового складу, а саме: солдатом ОСОБА_4 , який здійснив самовільне залишення військової частини 28.06.2025; солдатом ОСОБА_5 , який здійснив самовільне залишення військової частини 28.06.2025; солдатом ОСОБА_6 , який здійснив самовільне залишення військової частини 20.07.2025; солдатом ОСОБА_7 , який здійснив самовільне залишення військової частини 24.07.2025; солдатом ОСОБА_8 , який здійснив самовільне залишення військової частини 24.07.2025, внаслідок чого капітан ОСОБА_1 суттєво підірвав мобілізаційну та бойову готовність ввіреного йому підрозділу в умовах особливого періоду воєнного стану.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , всупереч вище вказаним вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправність власних дій, як військова посадова особа, допустив недбале ставлення до несення обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Другого серпня 2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до статей 254, 255, 256 КУпАП, відносно капітана ОСОБА_1 було складено протокол про військове адміністративне правопорушення ЛВУ № 53 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, заперечив та пояснив, що робить все залежне від нього щоб попередити самовільне залишення військової частини військовослужбовцями, свої службові обов`язки виконує по максимуму. Об`єктивно кількість самовільних залишень військовослужбовцями військової частини значно зросла у порівнянні з минулими періодами. Якщо раніше це були поодинокі випадки, то сьогодні це стається майже щодня. Кожного дня він проводить із своїми підлеглими роз`яснювальні бесіди, намагаючись максимально підвищувати мотивацію мобілізовних військовослужбовців, попереджає про відповідальність за вчениння військових злочинів, передбачену в Кримінальному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення. Проконтрлоювати кожного військовослужбовця нереально фізично. Військова частина знаходиться в лісі. Територія військової частини неогороджена та не охороняється. Відповідно до покладених на нього обов`язків, він проводить службові розслідування з приводу фактів самовільного залишення військової частини. Мобілізовані військовослужбовці, яких їм доставляють, вкрай немотивовані, фізично не підготовлені, часто з явними вадами фізичного здоров`я, яких всіх наказано приймати. З моменту поступлення у військову частину з ними одразу проводяться виховні бесіди, у ході яких вони починають проявляти певну усвідомленість у важливості і необхідності проходження військової служби, однак, на превеликий жаль, це тримає їх недовго: звечора, після проведеної з ними роботи вони проявляють певне розуміння та усвідомлення, а на ранок вони вже самовільно залишили військову частину. І це, на жаль об`єктивна реальність, змінити яку за вказаних обставин у нього не має жодної можливості, допоки мобілізація в країні буде проводитись органами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Жодної вини у своїх діях не вбачає, службу несе справно, покладені на нього обов`язки виконує належним чином. За обставин, які склалися у сфері мобілізації, низької якості відбору та нульової мотивації новомобілізованих військовослужбовців, перекладення на нього відповідальності за неправомірну протизаконну поведінку таких суперечитиме закону та не відповідатиме завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, а головне, не сприятиме зменшенню кількості самовільних залишень військовослужбовцями своїх військових частин.

Заслухавши поясненняОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Процедура притягнення до адміністративної відповідальності в Україні базується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Як зазначено в ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Таким чином, важливою обставиною для оцінки наявності вини особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення є встановлення кола обов`язків за відповідною посадою військової службової особи.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про коло та обсяг обов`язків ОСОБА_1 , які саме з покладених на нього обов`язків він не виконував чи виконував недабало або несумлінно, у яких його діях чи бездіялності це об`єктивно проявилось і призвело до самовільного залишення військовослужбовцями військової частини.

У ході судового розгляду суддею не встановлено жодної обставини чи факту, які б вказували на причинний зв`язок між діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 та кожним окремим випадком самовільного залишення військової частини військовослужбовцями, зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, оцінивши належним чином всі наявні у справі докази, суддя дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення за № 308/11349/25 (провадження № 3/308/5555/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення № 308/11350/25 (провадження № 3/308/5556/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та присвоїти справі єдиний унікальний номер судової справи № 308/11349/25 (провадження № 3/308/5555/25).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева