Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1318/25
Провадження № 3/542/391/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари в залі суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2КУпАП, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 22 липня 2025 року серії ВАВ № 029044 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

22 липня 2025 року близько 21 год 20 хв, за вище вказаною адресою, гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози (образи нецензурною лайкою) відносно свого батька ОСОБА_2 , також вчинив фізичне насильство, внаслідок чого у потерпілого розвинулося почуття власної неповноцінності, зниження самооцінки, розвитку депресії, відчуття страху від застосування сили, почалися болі в голові; тілесні ушкодження відсутні. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення й що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатись у Новосанжарському районному суді Полтавської області, до суду не з`являвся. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на його зареєстровану адресу проживання, а саме: АДРЕСА_1 , що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.Повістка на судове засідання, яка направлялась на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 , повернулась до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 15-17).

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, пояснень щодо встановленого в протоколі порушення до суду не надавав.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що суд повідомляв у встановленому законом порядку ОСОБА_1 про проведення судового засідання, однак із незалежних від суду причин останній судову повістку не отримав, зважаючи на те, що він, як особа, якій відомо про факт складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не виконав добросовісно свої процесуальні обов`язки щодо явки в судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних матеріалів.

З огляду на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та враховуючи те, що ОСОБА_1 відомо про наявність складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку викладеним у протоколі обставинам разом із наданими до нього доказами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП, передбачає, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 22 липня 2025 року серії ВАВ № 029044, який містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22 липня 2025 року, в якому заявник ОСОБА_2 просив притягнути до відповідальності сина ОСОБА_1 за вчинення психологічного та фізичного насильства відносно нього (а.с. 6);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 липня 2025 року, в яких ним зазначено, що його син ОСОБА_1 зловживає алкогольні напої та систематично вчиняє домашнє насильство, зокрема: 22 липня 2025 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно ображав нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, застосовував силу, провокував бійку від чого у нього виникло відчуття страху, власної неповноцінності, почались болі в голові, проблеми зі сном, від застосування сили до нього відчув біль у горлі та голові. Вказав, що тілесних йому не завдано (а.с. 7);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 22 липня 2025 року, в яких ним зазначено, що між ним та батьком ОСОБА_2 стався конфлікт, під час якого він ображав батька нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, кричав на нього, був агресивним та застосував фізичну силу без нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 8);

- копія постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 грудня2024 року у справі № 202/14570/24 (а.с. 9-11).

Дослідивши відповідні матеріали, суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного чи фізичного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 .

Окрім констатації вказаної обставини у протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення психологічного чи фізичного насильства, внаслідок чого у потерпілого розвинулося почуття власної неповноцінності, зниження самооцінки, розвитку депресії, відчуття страху від застосування сили, почалися болі в голові, працівниками поліції не надано доказів, що таке погіршення здоров`я, дійсно, мало місце.

Факт завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого відображений лише в письмових поясненнях потерпілого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення повторно протягом року домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, так як не доведений факт завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247, 283 та 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва