Провадження № 3/344/5385/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВІ № 176 від 01 жовтня 2025 року, зазначено, що 01.10.2025 року під час проведення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 звірки з військовою частиною НОМЕР_2 встановлено, що сержант ОСОБА_1 , 25.09.2025 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 був відсутній без поважних причин на військовій службі. Сержант ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.09.2025 року № 258 призначений на посаду сержанта резерву 303 запасної роти військової частини НОМЕР_2 та являється військовою службовою особою. Так, відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_2 №1472/16/249нт від 27.09.2025 року встановлено, що засобами зв`язку 26.09.2025 року отримано повідомлення щодо самовільного залишення 25.09.2025 місця служби сержантом ОСОБА_1 . У подальшому, відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_2 № 1472/16/258нт від 29.09.2025 року встановлено, що 28.09.2025 сержант ОСОБА_1 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.

Згідно до вимог ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно до вимог ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, сержант ОСОБА_1 , вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, за наступних обставин: так 25.09.2025 сержант ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби. Був відсутній на службі без поважних причин та 28.09.2025 самостійно повернувся та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, за викладених вище обставин, сержант ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації, на посаді сержанта резерву 303 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУПАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП, пояснив, що з 24.09.2025 року до 25.09.2025 року мав добове звільнення. Йому подзвонила теща та повідомила, що його дочка захворіла, проблеми з серцем, перебуває в лікарні. У зв`язку з цим він не зміг повернутися вчасно, оскільки, повинен був поїхати до дочки в лікарню. Однак, він самостійно повернувся до військової частини.

Свідок ОСОБА_2 , якому роз`яснено вимоги ст. 272 КУпАП, пояснив суду, що є заступником командира запасної роти та зазначив, що ОСОБА_1 мав добове звільнення з 24.09.2025 до 25.09.2025 року, мав повернутися до 20 год. 00 хв. 25.09.2025 року. Однак, під час вечірньої перевірки виявили відсутність ОСОБА_1 , про що було повідомлено командира. Також, через три дні ОСОБА_1 повернувся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, передбачається відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до 10 діб.

Самовільне залишення (СЗЧ) це залишення військовослужбовцем частини або місця служби без дозволу командира, яке триває понад три доби.

Місцем служби, якщо воно не збігається з розташуванням частини, розуміється будь-яке місце, де військовослужбовець повинен у перебіг певного часу виконувати військові обов`язки або знаходитися за наказом чи дозволом начальника.

Місце несення військової служби визначається наказом командира військової частини, відповідно до якого військовослужбовець виконує свої обов`язки. Загальні правила щодо місця служби та обов`язків військовослужбовця містяться у Статуті внутрішньої служби та інших нормативних актах Міністерства оборони України, що регулюють порядок проходження військової служби.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, додано: копію доповіді по факту самовільного залишення місця служби військова частина НОМЕР_2 від 27.09.2025 року щодо ОСОБА_1 , копія доповіді по факту повернення військовослужбовця до місця служби військова частина НОМЕР_2 від 29.09.2025 року щодо ОСОБА_1 , витяг з наказу командира військова частина НОМЕР_2 від 03.09.2025 року, копію військового квитка ОСОБА_1 .

Однак, згідно з абзацу 1 графи «склад правопорушення», зазначено, що ОСОБА_1 був відсутній без поважних причин на військові службі, що підтверджується показами ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 .

Разом із тим, згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується правопорушення, яке виразилося у самовільному залишені місця несення служби.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Людмила АНДРУСІВ