справа № 361/9985/25
провадження № 3/361/3377/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від начальника Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

08 серпня 2025 року, близько 23 години, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно його матері ОСОБА_2 , нецензурно висловлювався на її адресу, погрожував, хапав за руки, завдавав фізичний біль, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 подав заяву, у якій вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, підтверджується крім пояснень, наданих ним у суді, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 710728 від 08 серпня 2025 року, протоколом прийняття заяви від 08 серпня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

З наведеного вище суд дійшов висновку, як про наявність події і складу правопорушень, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, так і про доведеність вини

ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом з`ясовано, що пом`якшуючою обставиною є щире розкаяння винного. Обтяжуючих обставин не встановлено.

Отже, з урахуванням особи ОСОБА_1 , який у вчиненому розкаявся, слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що забезпечить мету адміністративного стягнення. Підстав для застосування більш суворого адміністративного стягнення в межах санкції вказаної норми КУпАП, не вбачається.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктом 2 статті 24, статтями 27, 221, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин