Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1742/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , командира сьомої зенітно-кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , майора,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.05.2025 № 373, призначений на посаду командира сьомої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу по теперішній час, та обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тобто являється військовою службовою особою.

Перевіркою встановлено, що 16.09.2025, перебуваючи в розташуванні військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується), військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 подав своєму командиру роти рапорт про дозвіл на виїзд за межі гарнізону по сімейним обставинам, однак майор ОСОБА_1 порушив вимоги Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (далі - Порядок), а саме: пункт 3 розділу III Порядку, в частині того, що непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту; пункт 6 розділу III Порядку, згідно якого усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства; пункт 9 розділу III, відповідно до якого розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин.

Однак, майор ОСОБА_1 недбало віднісся до своїх службових обов`язків та не подав належним чином зареєстрований рапорт солдата ОСОБА_2 на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого останній безпідставно був відсутній на військові службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Враховуючи вищезазначене, майор ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 3, 6 та 9 розділу III Порядку, вимоги статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також те, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, а також вимоги ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині того, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Таким чином, майор ОСОБА_1 неналежно виконував свої службові обов`язки через недбале ставлення до них, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Разом із протоколом надані письмові пояснення ОСОБА_1 , із яких встановлено, що 16.09.2025 року до нього, як до командира сьомої зенітно-кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 звернувся із рапортом його підлеглий солдат ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі гарнізону ВЧ НОМЕР_1 , за сімейними обставинами, однак він недбало віднісся до виконання своїх службових обов`язків та не подав його рапорт на реєстрацію ВЧ НОМЕР_1 , в результаті чого солдат ОСОБА_2 був безпідставно відсутній на службі у ВЧ НОМЕР_1 .

Крім того, письмовими поясненнями солдата ОСОБА_2 було підтверджено вказані обставини. Також останній зазначив, що стосовно того, що його рапорт не був зареєстрований належним чином та не направлений на розгляд командиру ВЧ НОМЕР_1 він не знав. Після виявлення даного факту представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , він повернувся до військової частини.

Також додано копію вказаного рапорта, згідно якого солдат ОСОБА_2 просить надати йому дозвіл на виїзд за межі ВЧ НОМЕР_1 за сімейними обставинами з 9:00 год. 16.09.205 по 17.09.2025 року, рапорт підписано командиром 7 роти майором ОСОБА_3 .

Також із витягу із наказу № 259-Н від 16.09.2025 року, встановлено, що дійсно солдат ОСОБА_2 не був включений до складу осіб призначених у добовий наряд з 09:00 год. 16.09.2025 року до 09:00 год. 17.09.2025 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 172-15 передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 статті 172-15 передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа. Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином, для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП доведенню підлягають ті факти, що військовослужбовець є військовою службовою особою, недбалість мала місце під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває донині.

Статус військовослужбовця ОСОБА_1 як військової службової особи підтверджений матеріалами справи та не оспорюється.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 вищевказаного Закону).

Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися, зокрема, статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту, за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, невиконання певних функцій.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями або наказами командування.

Невиконання службових обов`язків - бездіяльність військової службової особи, яка маючи реальну можливість, не виконує конкретних вимог законів, військових статутів, наказів.

Під неналежним виконанням службових обов`язків слід розуміти формальне або неповне здійснення функцій, які військова службова особа повинна була й могла виконати.

Відповідно до ч. 6 розділу III усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.

Згідно п. 1 ч. 9 розділу III Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531, розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин.

Враховуючи встановлені судом обставини, майор ОСОБА_1 не подав належним чином зареєстрований рапорт солдата ОСОБА_2 на розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого останній безпідставно був відсутній на військові службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, суд констатує факт допущення ОСОБА_1 недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Вказане підтверджується сукупністю доказів, що наявні в матеріалах справи, зокрема: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛВХ №362 від 17.09.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; копією рапорта ОСОБА_2 ; витягом з наказу №121 від 01.05.2025; витягом з наказу №218 від 06.08.2025, витягом з наказу №258-Н від15.09.2025; витягом з наказу №259-Н від 16.09.2025, копією посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 , копією функціональних обов`язків командира роти;

Вказані докази узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 23, 33 КУпАП).

На переконання суду, у справедливому співвідношенні із характером вчиненого і особою порушника, перебуватиме стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, - 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17000 грн.

Такий розмір стягнення є необхідним й достатнім для досягнення мети цього стягнення у виді запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративна відповідальність військових службових осіб за своєю юридичною суттю є необхідним правовим засобом надійної охорони військового правопорядку від правопорушень. Вона вважається певною гарантією міцності і непорушності військового правопорядку, а також забезпечує належний стан боєготовності та боєздатності військових підрозділів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Вказане положення закону не містить вказівки, що такі військовослужбовці у відповідних справах звільняються від сплати судового збору лише, якщо вони є заявниками чи позивачами у справі.

Отже, таке звільнення від сплати судового збору поширюється на військовослужбовців, які мають будь-який процесуальний статус у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, в тому числі і статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки дана справа стосується виконання військовослужбовцем військового обов`язку, тому відсутні підстави для стягнення в даному випадку з військовослужбовця судового збору.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 272, 278 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Красилів. мтг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0022717, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Платіжний документ, що свідчить про сплату штрафу, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв