Провадження № 3/369/7431/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.10.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 року о 23:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , висловлював погрози та образи в присутності малолітнього сина співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, чим завдано шкоду психічному здоров`ю малолітньому.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №108319 від 12.08.2025 року 12.08.2025 року о 23:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував фізичною розправою та наніс удари по обличчю своїй співмешканці ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку sms та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того суд враховує, що при складанні протоколу особі повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в Києво-Святошинському районному суді Київської області, про що в протоколі є підпис особи про ознайомлення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України" зазначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою уникнення затягування розгляду справи, відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Щодо протоколу серії ВАБ №659391 від 12.08.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №659391 від 12.08.2025 року;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.08.2025 року;

- копією тимчасового заборонного припису серії АА №028102 від 12.08.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 13.08.2025 року;

- DVD+R диском з відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Щодо протоколу серії ГП №108319 від 12.08.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, приходжу до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підтвердження скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №108319 від 12.08.2025; копія тимчасового заборонного припису серії АА №436127 від 12.08.2025; форма оцінки ризиків домашнього насильства; протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від 12.08.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 13.08.2025 року, в яких остання зазначає, що між нею і співмешканцем виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_1 вживав нецензурну лексику та бився; DVD+R диск з відеозаписом з боді-камер працівників поліції до протоколу, при перегляді якого стає очевидним наявний факт взаємної суперечки (конфлікту) міжОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_3 , які взаємно один одного звинувачують, висловлюються нецензурною лексикою та обмінюються взаємними претензіями, що не є об`єктивним доказом вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства в розумінні ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що мала місце суперечка (конфлікт), однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм КУпАП.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що суду не надано належних доказів, які б дозволяли дійти законного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне првопорушення серії ГП №108319 від 12.08.2025 року підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 173-2, 268, 279, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за протоколом про адміністративне првопорушення серії ГП №108319 від 12.08.2025 року, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Суддя Михайло КУЦЕНКО