ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5437/24 Головуючий в 1 інст. Холод Р.С.
Провадження №33/807/833/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працює майстром у ТОВ «ДОРРЕМ ТЕХНОЛОГІЇ», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 8 червня 2024 року, о 07 год. 31 хв., ОСОБА_1 у м.Запоріжжя по вул. Космічній, 144 керував транспортним засобом «Opel Movano», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат 0,36 проміле).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, передбачені ч. 1 ст. 251. ст. 252, ч. 1 ст. 256, ст. 266, ст. 276 КУпАП.

В обґрунтування вказує, що поліцейськими допущені численні та суттєві порушення процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання матеріалів справи. Зокрема, ознаки алкогольного сп`яніння у нього фактично не встановлювалися, перед проведенням огляду не роз`яснювалися процедура та порядок його проходження, права та обов`язки, а також наслідки його дій. Як наслідок, право пройти огляд в закладі охорони здоров`я, поліцейські озвучили йому вже після того, як двічі повідомили про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже вважає, що вищевказані дії поліцейських зводились до отримання його згоди з результатом огляду на місці зупинки та свідчать про формальний підхід і недотримання встановленого порядку проведення огляду.

Додав, що в протоколі не зазначено, які саме матеріали додаються до нього.

Наголосив, що відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у нього виявлені ознаки алкогольного сп`янінню у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Разом з цим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення вказаних ознак алкогольного сп`яніння. На відеозаписі, наданому працівниками поліції, не зафіксовано процедури виявлення у нього ознак сп`яніння.

Отже вважає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським із суттєвими порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, а тому його слід визнати недійним.

Крім того зазначив, що огляд проведений за допомогою приладу Драгер 6820, з простроченим строком технічного обслуговування (калібрування), що ставить під сумнів результати огляду, а в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про калібрування вказаного пристрою.

З огляду на викладене вважає, що роздруківка результату проведеного його огляду є недопустимим доказом, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що максимальний рівень алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином, межа вмісту алкоголю для визначення алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права, повинна становити не більше 0,5 проміле. Так, за результатами його огляду виявлено вміст алкоголю 0, 36 проміле, а отже зміст алкоголю в його організмі не перевищував гранично допустиму норму згідно з нормами міжнародного права 0,5 проміле.

Враховуючи, що згідно з інструкції та технічних характеристик приладу Drager Alcotest, допустимі похибки вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря та дрейф чутливості приладу (типовий: 0,4% показання за місяць), а також порушений строк калібрування приладу, результат Drager Alcotest № 2051 перебуває в межах технічної похибки.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування клопотання зазначає, що постановою судді Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2025 року, його захиснику адвокату Трачуку О.В. було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана у встановлений ст. 294 КУпАП строк, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. 271 КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2025 року, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 та адвоката Трачука О.В. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 809753 від 8 червня 2024 р. підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 0,36% проміле. З результатом проведеного огляду, ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом. (а.с. 5);

- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2051, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,36 % проміле (а.с. 6);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування не оспорює, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості, посилаючись на порушенням процедури проведення огляду водія, передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, відеозаписом події зафіксовано зупинку транспортного засобу «Opel Movano», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 на блокпосту. Під час перевірки документів, у водія ОСОБА_1 співробітником поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які оголошенні останнім. На запитання співробітника поліції щодо вживання водієм алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповів, що вживав вчора 100 гр. алкоголю. Зафіксовано, пропозицію останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Згода ОСОБА_1 пройти запропонований огляд. Далі, зафіксовані обставини демонстрації приладу «Драгер», самостійне обрання ОСОБА_1 мундштука для проходження огляду, процес контрольного забору повітря, добровільне проходження водієм огляду за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 0,36 проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився. Попереджений про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, оголошення процесуальних прав ОСОБА_1 , складання протоколу.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку, а обставини зафіксовані відеозаписом події спростовують доводи апеляційної скарги щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення в рамках даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад «Alcotest 6820» використаний із порушення його експлуатації при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки з квитанції приладу вбачається, що останнє калібрування приладу DRAGER Alcotest 6820 відбулося 6 грудня 2023 року, тобто в межах річного строку встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747.

Отже, наведене свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» співробітниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою.

На посилання в апеляційній скарзі про те, що результат огляду ОСОБА_1 проведений працівником поліції, який складає 0,36 проміле не перевищує гранично допустиму норму 0,5 проміле, згідно з нормами міжнародного права, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п. 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Однак, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0.25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де законодавчо встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0.2%.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/5437/24