Провадження № 3-в/344/33/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 23.09.2025 року надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 року.

Скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 р. ВП № 78952287 про відкриття виконавчого провадження. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 р. ВП № 78952246 про відкриття виконавчого провадження. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 р. ВП № 78952246 про стягнення виконавчого збору. 11.07 та 14.07.2025 ОСОБА_1 оплатив штраф у розмірі 17 000 грн., а також судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № АРХС-К50Р-ЕКЕ7-442Т та № ТС6Н-АМ17-ААЗМ-ЗЕНЗ. Оскільки чинний КУпАП не регулює питання перебігу процесуальних строків, вважає, що до цих правовідносин за аналогією повинен застосовуватися Закон, який регулює подібні правовідносини, тобто КАС України. Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки початок строку на сплату штрафу пов`язаний з днем, коли ОСОБА_1 було повідомлено про залишення скарги без задоволення (30.06.2025 р.), то перебіг строку на сплату штрафу починається з 01.07.2025 р. та закінчується 15.07.2025 р. Вказує, що сплатив штраф у встановлений законом строк, а тому підстави для надсилання постанови про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, а також стягнення з правопорушника подвійного розміру штрафу та виконавчого збору є незаконним.

Ознайомившись зі змістом та матеріалами поданої скарги, а також дослідивши матеріали провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суд вважає наступне.

Судом встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.03.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30.06.2025 року апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 11.03.2025 щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Отже штраф у розмірі 17 000,00 грн. ОСОБА_1 мав сплатити до 15.07.2025 та після сплати надати до суду документ, що підтверджує сплату.

Враховуючи, що квитанцій про оплату штрафу до суду не надходило, відповідно до вимог ч.1 ст.308 КУпАП, супровідним листом від 12.08.2025 постанову суду було направлено до Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для примусового виконання.

Відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно із ч.ч.1, 4 ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями частин 1, 3, 4 ст.307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На даний час ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та вище вказані постанови державного виконавця Галицького ВДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кошкера О.А. і просить постанови скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

На момент розгляду поданої скарги основними нормативно-правовими актами, що регулюють порядок виконання постанов у справі про адміністративне правопорушення та визначають правове регулювання правових відносин, пов`язаних з виконанням постанов в межах справи про адміністративне правопорушення, є КУпАП та Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закон України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення є самостійним та окремим виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню у порядку, що визначений чинним законодавством.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Водночас, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється, що рішення,дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення,дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, визначається положеннями Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України. Однак положеннями КУпАП порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення не визначений, як і не передбачено можливість органу, що виніс постанову, розглядати такі скарги.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, адміністративний суд розглядає позовні заяви щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця у випадку, якщо такими актами державного виконавця порушуються права, свободи та інтереси учасників виконавчого провадження, а також якщо відсутній інший порядок судового оскарження таких актів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що чинними положеннями КУпАП не передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а також постанов державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, то суддя доходить до висновку, що оскарження рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за постановою про накладення адміністративного стягнення, а також щодо стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, є вимогою позовного характеру, яка стосується правомірності дій суб`єкта владних повноважень та має розглядатися адміністративним судом у порядку КАС України, а не КУпАП чи ЦПК України.

Зважаючи, що положеннями КУпАП, як і КПК України, не визначено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, то відповідні вимоги мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства адміністративним судом, а не загальним місцевим судом у порядку КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що положеннями КУпАП не передбачена можливість розгляду по суті заявленої скарги, що є підставою для повернення вказаної скарги ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті

Таким чином, суд вважає за необхідне подану скаргу повернути ОСОБА_1 та роз`яснити право на звернення із вказаною скаргою до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-285, 298, 299, 301, 303, 304, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кошкера О.А. від 02.09.2025 року повернути ОСОБА_1 разом з доданими матеріалами.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення із вказаною скаргою до Івано-Франківського окружного адміністративного суду

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ