Справа № 742/2995/24 Головуючий у 1 інстанції ФЕТІСОВА Н. В.
Провадження № 33/4823/161/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Марковича А.Ю, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 28 квітня 2024 року о 23 год 46 хв ОСОБА_1 по вул. Саксаганського, 14 у м. Прилуки Чернігівської області, керував транспортним засобом Mercedes Bens д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує на порушення поліцейськими ст. 35 Закону України Про національну поліцію, а саме на незаконну зупинку транспортного засобу, адже автомобіль стояв на узбіччі і до нього підбіг працівник поліції, вказуючи на порушення Правил дорожнього руху, а саме у автомобілі під час руху не було ввімкнено ближнє світло фар. Зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу без ближнього світла фар. Вважає відмову від проходження огляду на стан сп`яніння законною, оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а був лише пасажиром. Наголошує на відсутності доказів по справі щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На думку захисту, вбачається упереджене ставлення працівників поліції, оскільки вони самовільно без дозволу водія витягли ключ запалення та забрали його, однак ОСОБА_1 не намагався втікати із місця події. Відеозапис вважає неналежним доказом по справі, оскільки він здійснений небезперервно. На переконання захисту, при дослідженні відеозапису поведінка чи вигляд ОСОБА_1 не свідчать про перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційному суді за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника справа неодноразово відкладалася.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 800288 від 29.04.2024 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від підпису та пояснень відмовився. (а.с. 2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, огляд не проводився. (а.с. 3).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 поліцейськими установлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від огляду на стан сп`яніння відмовився. (а.с. 4).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як поліцейські прямують за автомобілем Mercedes Bens, д.н.з. НОМЕР_1 ,, який в подальшому було зупинено. Підійшовши до автомобіля, поліцейський повідомляє причину зупинки, а саме рух транспортного засобу без ввімкненого ближнього світла фар. Із-за керма автомобіля вийшов чоловік, в подальшому його особу було установлено як ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм поліцейський повідомляє, що вбачає у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій не заперечує факту керування, а також перебування у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, спілкуючись по телефону вказав, що трохи випив, їду, зупинила патрульна поліція, номера я познімав. (3 файл о 00:30:18 год) Поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер чи у медичному закладі, на що водій відповів категоричною відмовою. На вимогу водія, останньому було відтворено відеозапис про рух його автомобіля. Водій намагався домовитися про не складання протоколу стосовно нього. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку. Водія відсторонено від керування автомобілем, та повідомлено про вилучення автомобіля з поміщенням його на арештмайданчик. Водій від підписання адміністративного матеріалу відмовився на камеру.

За таких обставин, апеляційний суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення та у сукупності з іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані докази є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, та правомірно взяті до уваги місцевим судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд. До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу, адже автомобіль стояв на узбіччі, а не рухався, не є слушними, оскільки тв. Повному обсязі спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, окрім іншого, як автомобіль прямував без ввімкненого ближнього світла фар, за ним слідувала патрульна поліція, де в подальшому автомобіль було зупинено, із-за керма вийшов ОСОБА_1 , якому поліцейський акцентує увагу на причині зупинки, вказуючи саме на зазначену причину.

Доводи у скарзі про відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є слушними і також спростовуються відеозаписом, згідно якого водій особисто не заперечував факту керування автомобілем, повністю усвідомлював вимогу поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, наголошуючи на розумінні ситуації, в якій опинився, та на відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, Крім того, ОСОБА_1 не повідомляв поліцейських, що за кермом була інша особа, а тільки наголошував, що не керував.

Посилання апелянта на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними, оскільки у цій справі фіксація правопорушення відбувалася безперервно та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п. 5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу». Як вбачається з відеозапису, у ньому зафіксовано весь перебіг події, який розпочався о 23:46 год та закінчився о 00:55 год, а також зафіксовано порядок оформлення матеріалів. Між тим, в апеляційній скарзі не вказано, які обставини, що істотно можуть вплинути на висновки по суті правопорушення, поліцейським не були зафіксовані під час використання відеофіксації.

Посилання в апеляційній скарзі на упереджене ставлення поліцейського, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки формат спілкування в повній мірі зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, та переглянувши вказаний відеозапис, апеляційним судом упередженого ставлення з боку поліцейських не установлено.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд враховує і те, що докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви в об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні стосовно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не установлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Марковича А.Ю, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай