СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7207/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Мордвінов А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 серпня 2025 року о 03 год. 10 хв., по пр-ту Ак. Палладіна у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду - 2,28 ‰, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 23 серпня 2025 року о 03 год. 50 хв., по пр-ту Ак. Єфремова, 11 у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Оскільки у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувають адміністративні матеріали відносно однієї особи, а саме: справа Ун. № 759/21577/25, провадження 3/759/7207/25 та справа Ун. № 759/21579/25, провадження 3/759/7208/25, суд вважає, що для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду провадження та прийняття рішення, вони підлягають об`єднанню та мають бути розглянуті в одному провадженні.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення сплати штрафу терміном на 5 місяців рівними платежами у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Окрім визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 року серії ЕПР1 № 431513, зафіксовано факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 2,28 проміле. З даним висновком ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі в роздруківці з алкотестеру.

Крім того, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2025 року серії ЕПР1 № 431531, зафіксовано факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується розпискою про залишення транспортного засобу на зберігання.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку штрафу, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Хоча Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень про розстрочку штрафу, що сплачується правопорушником, але подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливості балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Таким чином, вважаю, що в даному випадку, порушується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, бо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар, який порушує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

З наведених ОСОБА_1 обставин слідує, що в силу його майнового стану, йому дійсно складно здійснити оплату штрафу у сумі 17 000 гривень. Таким чином, наявні законні підстави для розстрочки виконання постанови про накладання адміністративного стягнення на строк 5 (п`ять) місяців.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При обранні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Також, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати матеріали справи про адміністративне правопорушення Ун. № 759/21577/25, провадження 3/759/7207/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення Ун. № 759/21579/25, провадження 3/759/7208/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП в одне провадження під № 3/759/7207/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розстрочити виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч ) грн., терміном на 5 (п`ять) місяців з моменту набрання законної сили вказаної постанови, зобов`язавши ОСОБА_1 щомісячно сплачувати на користь держави кошти у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Андрій МОРДВІНОВ