Справа № 386/1415/24
Провадження № 3-в/386/10/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2025 року

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Червоненко Д.В., розглянувши клопотання начальника Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Руслана Пустовойта про вирішення долі речових доказів у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Начальник Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області зверенувся до суду з клопотанням, посилаючись на те, що 11.11.2024 року Голованівським районним судом Кіровоградської області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголошено усне зауваження.

Однак питання про долю речових доказів, що були вилучені та перебувають на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області не вирішено.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанов у справах про адміністративні правопорушення вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п.11 Постанови КМУ №17 від 16.01.2012 «Про затвердження Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документі»: за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату - реалізуються.

При цьому, положеннями КУпАП не передбачено конкретного порядку вирішення питання про долю речових доказів у справі після винесення постанови, а тому вважаю за необхідне застосувати аналогію процесуального закону, а саме застосувати ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу, зокрема: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи викладене, вважаю що вилучене майно відповідно до акту вилучення від 15.08.2024 року, а саме: горілка без назви ПЕТ пляшка 1 літр та ПЕТ пляшка 0,5 літра слід знищити.

Керуючись ст.ст. 283, 304 КУпАП, ст. 100 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Руслана Пустовойта про вирішення долі речових доказів задовольнити.

Вилучене згідно акту вилучення від 15.08.2024 року та квитанції №32 про отримання речових доказів майно, а саме: горілка без назви ПЕТ пляшка 1 літр та ПЕТ пляшка 0,5 літра - знищити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. В. Червоненко