П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 Справа №607/18997/25 Провадження №3/607/7076/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, студента Галицького фахового коледжу ім.. В.Чорновола, проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 122, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, гр.. ОСОБА_1 09 вересня 2025 року о 06 год. 56 хв. в м. Тернополі по вул. Р.Купчинського, 1А, керував автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, а також, здійснив рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч, порушивши таким чином вимоги п.п. 2.1 «а», п. 8.4 «ґ», Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень визнав, пояснивши, що він 09.09.2025 року о 06 год. 56 хв. в м. Тернополі по вул. Р.Купчинського, 1А, керував автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, а також, здійснив рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч. Запевнив суд, що більше подібних правопорушень вчиняти не буде.

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просить суд, при призначенні адміністративного стягнення, врахувати молодий вік правопорушника, зазначивши, що має вплив на свого сина, провела з ним бесіду щодо запобігання аналогічних правопорушень в майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із п. а) 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.8.4 дорожні знаки поділяються на групи:

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №448031 від 09.09.2025 р., у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №448032 від 09.09.2025 р., відеозаписами із автореєстратора службового автомобіля АР 3619 та нагрудної камери працівника поліції №473066.

За вказаних обставин, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та ч.1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

При цьому судом враховується, що у відповідності до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень,передбачених статтями 44, 51, 121-127,частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, а також з метою запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності на загальних підставах, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, санкція ч.2 ст.126 КУпАП, передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 8, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан