Справа № 145/1331/25
Провадження №3/145/468/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 с-ще Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 о 19:00 год в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме погрожував, виражався нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Отже, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату і час судового засідання повідомлений у порядку, встановленому законом, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду у його відсутності не надходило.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справах «Пономарьов проти України» та «Мушта проти України» вказано, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 , будучи повідомлений на місці складання протоколу про адмінправопорушення про місце розгляду справи в Тиврівському районному суді, не повідомив свого фактичного місця знаходження. Так, судова повістка надсилалась на адресу ОСОБА_1 , яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення ( АДРЕСА_1 ) однак, вона повернулась на адресу суду із відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст. 173-2 КупАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, до суду не з`явився, будучи обізнаним про наявність матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно нього та належним чином повідомленим про час та дату судового засідання, отож його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. У зв`язку з цим суд, враховуючи стислі строки розгляду адміністративних справ указаної категорії, дійшов висновку розглянути вказану справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 152419 від 05.09.2025, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 462186 та іншими матеріалами справи.

Зазначені матеріали відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Суд, оцінивши зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.

Під час призначення виду та розміру адміністративного стягнення судом враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд відповідно до ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановив.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, що є достатнім для виховання зазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого нею правопорушення, ступінь її вини, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу.

Крім цього, згідно зі ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У п. 10 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП вчинив вперше, тому, на думку суду, застосування відносно нього корекційної програми буде передчасним заходом, оскільки матеріалами справи не доведено систематичність вчинення ним домашнього насильства.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 268, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, які стягнути на р/рахунок № UA 0002894, одержувач ГУК у Він.обл./смт Тиврів/21081100; банк одержувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), , код доходу 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету - адміністративні штрафи та інші санкції.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу в сумі 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Іванець В. Д.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.