Дата документу 24.09.2025
Справа № 334/6961/25
Провадження № 3/334/2505/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ТОВ «О`клінік інноваційна стоматологія та косметологія» на посаді керівна, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

в с т а н о в и в:

З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2025 року головним державним інспектором відділу інших галузей відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Запорізькій області, було складено протокол про адміністративне правопорушення №1332 ОСОБА_1 несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування належних до сплати сум податків: Податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) N від 10 лютого 2025 року за червень 2025 року з терміном сплати 30 липня 2025 року, що призвело до порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1332 від 21 серпня 2025 року та додатками до нього.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 163-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією даної статті у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.27, 40-1, 163-2, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП і накласти на неї стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.О.Ісаков