Провадження № 3-зв/161/3/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рудської С.М. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

29.09.2025 ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Рудської С.М.

Заяву мотивував тим, що у нього є сумніви щодо неупередженості головуючої судді Рудської С.М., оскільки вона відмовила йому у «застосуванні такого дієвого механізму як зупинення провадження у справі» на час його перебування у Збройних Силах України.

Дослідивши заяву про відвід та обміркувавши її доводи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями КУпАП не передбачено інституту відводу судді, разом з тим суд вважає можливим застосувати аналогію права при вирішенні заяви про відвід, керуючись нормами кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Білуха проти України», «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»). Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (рішення у справах «Делкурт проти Бельгії»).

Аналіз змісту заяви про відвід свідчить, що фактичною підставою для відводу судді є незгода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді (відмова в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі), що не може бути підставою для її відводу. Інших обставин, які могли б слугувати підставою для відводу, судом не встановлено.

Отже, в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись ст. 7 КУпАП, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Рудської С.М. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін