Провадження № 3/592/2487/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Зорік Микола Володимирович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

06.07.2025 о 03:35 год в м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover Discovery н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився на місці зупинки т.з. за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest 7510 ARLM -0279, але водій з позитивним результатом огляду 1,32 проміле був не згоден. Прослідувати до найближчого закладу охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Костюк І.В. в судове засідання не з`явилися.

Захисник - адвокат Костюк І.В. надав письмові заперечення на протоколи та просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять належних доказів щодо позитивних результатів проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 . З матеріалів справи про начебто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які він міг би бути зупинений. Працівниками поліції не був дотриманий порядок огляду, який застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, оскільки застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.Отже складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується такими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №382811 від 06.07.2025, який підписаний ОСОБА_1 , складеним відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, в якому належно викладені встановлені судом обставини скоєного правопорушення; результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Drager Alcotest 7510; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 06.07.2025; довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та наявність у нього посвідчення водія на право керування транспортним засобом; відеозаписами з відеореєстратора, здійсненими згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чим згідно матеріалів адміністративної справи вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ст. ст. 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції вірно та вина водія ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю доведена, оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

Вказані докази приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом із цим, суд відхиляє доводи захисника про те, що для військовослужбовця, який керує транспортним засобом, передбачено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за статтею 266-1 КУпАП, виходячи з наступного.

У статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на загальних підставах, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники національної поліції.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, суд при призначенні покарання враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, відношення до скоєного і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід накласти, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути 605 грн 60 коп. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 33, 35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 грн 60 коп.

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.В. Зорік