ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Пасічника Т.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Пасічника Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08.08.2024 року о 00 годині 15 хвилин, керуючи мотоциклом «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 1 по вул. Гаванська в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Пасічник Т.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою, адвокат Пасічник Т.В. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_1 , копію постанови останній не отримував. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на його думку, суд першої інстанції прийшов передчасного висновку.

На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . З матеріалів справи не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху.

Працівниками поліції було оглянуто транспортний засіб ОСОБА_1 , при цьому протокол огляду не складався. Відповідний запис про огляд у протоколі про адміністративне правопорушення не робився. Разом з тим, незаконно було вивчено повідомлення, особиста переписка, фотографії з мобільного телефону ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, захисник вказує, що затримка транспортного засобу мала місце 08.08.2024 року, медичний висновок датований 22.08.2024 року, виклик до патрульної поліції від 27.08.2024 року на 11 вересня 2024 року, набагато пізніше виготовлення висновку, при цьому протокол про адміністративне правопорушення складено 11.09.2024, копія його не вручена ОСОБА_1 . Вважає, що працівниками поліції порушено строки складання та порядок вручення протоколу, передбачені ст. 254 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Пасічник Т.В. підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, вислухавши думки учасників процесу, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час винесення постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, жодних доказів щодо направлення та отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127052 від 11.09.2024 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапорт працівника поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3006.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127052 від 11.09.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2024 року о 00 годині 15 хвилин, керуючи мотоциклом «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 1 по вул. Гаванська в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3006 від 22.08.2024 року, проведеного черговим лікарем КП ДБКЛПД ДОР ОСОБА_2 , було встановлено, що водій ОСОБА_1 08.08.2024 року о 01-00 годині перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіоїди). Зазначений висновок містить необхідні реквізити та відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, зокрема рапортом поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, зафіксовано обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Отже, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції інформації, узгоджуються із рапортом працівника поліції, та спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та працівниками патрульної поліції було порушено встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією порядок направлення особи на огляд для встановлення стану сп`яніння.

Судом було оглянуто відеозапис співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 1 по вул. Гаванська в м. Дніпрі, під керуванням ОСОБА_1 , якому співробітники поліції повідомили, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці очей звужені, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Співробітники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде порушено 2.5 ПДР, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 №1103, з наступними змінами).

За приписами частини 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Матеріали справи свідчать про те, що працівниками патрульної поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані наркотичного сп`яніння, адже ОСОБА_1 погодився, та у подальшому пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Пунктом 22 Інструкції, що кореспондується з приписами ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, встановлюється, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На запит апеляційного суду адміністрації КП «ДБКЛПД» ДОР надала інформацію стосовно проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вказаної відповіді, під час проведення огляду ОСОБА_1 було використано тести Wondfo тест на визначення маріхуани/канабіноїдів (ТНС) в сечі. REF:W19-5 LOT: W019401002, Exp 2026/01/16; Wondfo тест на визначення метадону (МТD) в сечі. REF:W15-5 LOT: W015401001, Exp 2026/01/16; Wondfo тест на визначення метадону (mAmp/MET) в сечі. REF:W11-5 LOT: W011307005, Exp 2025/07/12; Wondfo тест на визначення морфіну (MEOP) в сечі. REF:W14-5 LOT: W014307003, Exp 2025/07/12.

Зазначено, що під час лабораторних досліджень використовувався хроматограф газовий CHROM-5 зав.№1826. Завод «Лабораторні прилади» Чехія. Позитивні результати отримані на тест-смужках перевіряються методом тонкошарової хроматографії.

Відбір біологічного матеріалу відбувся 08.08.2024 року о 01-00 годині ночі та прибув у лабораторію о 07-15 год. 08.08.2024 року. Дослідження тест-смужками проведено у період 08-00 до 08-30 год. в результаті було виявлено канабіоїди. Для підтвердження позитивного результату матеріал було відправлено на тонкошарову хроматографію, внаслідок якої позитивний результат на канабіоїди підтвердився. Також було проведено дослідження на алкоголь 08.08.2024 року результат негативний.

Отже, на переконання апеляційного суду, лише недотримання визначеної пунктами 1-21 Інструкції процедури проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, тягнуть за собою передбачені п.22 цієї Інструкції наслідки.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не доведено та апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень визначеної Розділом III Інструкції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Тому підстав для визнання недопустимим доказом медичного висновку №3006 від 22.08.2024 року щодо стану сп`яніння водія ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.

При цьому, сам факт проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння не заперечується в апеляційній скарзі, а факт його керування транспортним засобом за обставин, встановлених рішенням суду першої інстанції, доводиться дослідженими судом належними, допустимими та достатніми доказами у їх сукупності.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Всі інші доводи апеляційної скарги сторони захисту судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Пасічника Тараса Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Пасічника Тараса Валерійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко