Справа № 141/259/25
Провадження №3/141/154/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Демченко Ірина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2025 року близько 17 години 33 хвилини в с. Якимівка по вул. Богдана Хмельницького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судові засідання у справі неодноразово відкладались за клопотаннями захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , також в них оголошувалась перерва в зв`язку з задоволенням клопотань захисника .

ОСОБА_1 не заперечував ні факт керування автомобілем, ні свій стан алкогольного сп`яніння і відмову від проходження огляду, однак стверджує, що за кермо сів тому, що поліцейські дали йому вказівку перегнати автомобіль, який належить знайомому ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , до домогосподарства останнього. Винним себе не вважає, оскільки виконував вказівку поліцейських, на його думку, поліція діяла таким чином з метою скласти на нього протокол за нетверезе водіння.

Захисник Калабернюка М.В. висловив думку, що провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відсутня суб`єктивна сторона цього правопорушення, оскільки ОСОБА_1 виконував незаконну вказівку поліцейських.

В процесі судового розгляду захисником ОСОБА_1 , адвокатом Вдовиченко В.І., подано клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в задоволенні якого відмовлено, оскільки зазначені особи, відповідно до пояснень самого ОСОБА_1 , на місці події присутні не були, про обставини, які підлягають встановленню у справі, вони могли отримати інформацію лише зі слів самого ОСОБА_1 , який мав можливість надати пояснення щодо обставин справи самостійно.

Крім того, захисником були подані клопотання про допит в якості свідків працівників ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , які були судом задоволені.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 заперечив надання ним будь-яких вказівок ОСОБА_1 щодо автомобіля, зазначив, що до моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 взагалі з ним не спілкувався, такого, щоб його напарник, ОСОБА_8 , давав вказівку ОСОБА_1 , перегнати автомобіль, він не чув.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 також заперечив вказівку щодо переміщення автомобіля, зазначив, що необхідності в такому переміщенні взагалі не було, автомобіль нікому не заважав, також підтвердив, що після зупинки автомобіля ОСОБА_1 дійсно щось стверджував про наявність вказівок з їх сторони.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він під`їхав до місця події вже під час складення протоколу і чув, як ОСОБА_1 стверджував, що працівники поліції сказали йому перегнати автомобіль.

Також в судовому засіданні було досліджено відеозаписи з поліцейських відеореєтраторів, на яких зафіксовані рух автомобіля ВАЗ 21070 і подальша його зупинка працівниками поліції. За кермом автомобіля, згідно з записами відеореєстраторів, перебував ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Посвідчення водія поліцейським не надав, пояснивши, що при собі його не має.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій, тобто, відповідно до п. 1.10 ПДР, особа, яка керує транспортним засобом, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 , що він діяв за вказівкою поліцейських, не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Крім того, ОСОБА_1 , як особа, яка має посвідчення водія, і, відповідно пройшов відповідну підготовку і здав іспити, повинен був усвідомлювати, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності посвідчення водія, є грубим порушення Правил дорожнього руху, незалежно від того, чи робиться це за власним бажанням, чи за вказівкою інших осіб, у тому числі поліцейських. Слід зазначити, що навіть з пояснень ОСОБА_1 , який стверджує, що діяв за вказівкою поліцейських, не вбачається, що з боку поліцейських мали місце тиск, примус чи погрози, що могло би вплинути на волю ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і в зв`язку з цим не розумів значення своїх дій, як на обставину, що звільняє від відповідальності, є необгрунтованими, оскільки згідно з п.6 ст.35 КУпАП вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння закон розглядає як обтяжуючу відповідальність обставину.

З урахуванням наведеного, до ОСОБА_1 підлягає застосуванню адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у дохід держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 280,283-285, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити рахунку для сплати штрафу: (отримувач коштів ГУК у Вінницькій обл./смт Оратів/21081100, , банк отримувача Казначейство України, рахунок отримувача UA0002806, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід Державного бюджету України.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Демченко