Справа № 358/1432/25 Провадження № 3/358/652/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Медвин Богуславського району Київської області, тимчасово не працюючої, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 13.04.2023, орган, що видав - 3245, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 856568 від 10.07.2025, складеного ПОГ СВГ відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майором поліції Стариковим С.В. вбачається, що 03 липня 2025 року о 11 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялась від передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, внаслідок чого малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав травму лівої кисті руки від укусу собаки, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідно до статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші додані до протоколу докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У відповідності до вимог статті 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355264 від 08.06.2025 року 03 липня 2025 року о 11 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялась від передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, внаслідок чого малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав травму лівої кисті руки від укусу собаки, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 1 ст. 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Під час розгляду даної справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП не долучено доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та відсутні докази на підтвердження її вини та взагалі не вказано за яких обставин і в якому місці дитина отримала укуси від собаки.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення (справа №358/1432/25, провадження № 3/358/652/24) вбачається, що до протоколу не долучено доказів, які б підтверджували факт про вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого статті 184 КУпАП, а отже не доведено обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відсутність достатніх доказів не дає підстави зробити категоричний висновок про те, що ОСОБА_1 03 липня 2025 року о 11 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України.

Фактично єдиним доказом вчинення даного адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 856568 від 10.07.2025, який не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, не підтверджується достатньою сукупністю допустимих доказів, передбаченими ст. 251 КУпАП України, оскільки з встановлених обставин не вбачається наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення мало місце 03.07.2025.

За таких обставин провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подач і апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов