Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/412/25 Головуючий у суді І інстанції: Льон С.М.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Бабкова О.О.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 09 травня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянку України, працюючу приватним нотаріусом, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Від потерпілої ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Бондарчуку Р.А.

Вимого відводу мотивовані тим, що у даній справі апеляційним судом по тексту постанови суду від 26.06.2025 наведено посилання на те, щозахисник Бабков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 надав інформацію з фотографіями, що загальна довжина металевого огородження 11.15 м.

Також у даній справі апеляційним судом по тексту постанови суду від 26.06.2025 про призначення експертизи наведено посилання на те, що експертом не вирішено витання «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», оскільки необхідно надати наступні вихідні дані:

- фактична швидкість автомобіля Seat Ibiza перед ДТП та його загрузка;

- тип, стан та продольний профіль проїжджої частини в районі ДТП;

- відстань від передньої частини автомобіля Seat Ibiza до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху.

Враховуючи викладене, надані захисником Бабковим О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 нові докази не досліджувалися як експертом, призначеним місцевим судом так і самим місцевим судом.

При ньому, захисником Бабковим О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 не наведено жодного обґрунтування відносно ненадання вказаної інформації з фотографіями як експерту, призначеному місцевим судом так і самому місцевому суду.

Крім того, вказана інформація з фотографіями використана апеляційним судом при призначенні експертизи відносно того, що відстань від передньої частини автомобіля «Seat Ibiza» до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху близько 10-11 метрів.

На думку потерпілої ОСОБА_1 суддя самвільно збирав докази у справі.

Також, апеляційний судом не наведено жодних міркувань відносно тверджень та не враховано позицію потерпілої ОСОБА_1 про те, що вона побачила автомобіль «Mitsubishi Outlander» днз. НОМЕР_2 вже на відстані 2-3 метри, за чотири секції паркану до зіткнення, секція паркану довжиною близько 1 метра.

За таких обставин, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р. А. у даній справі діяв свавільно, оскільки не навів мотивів для прийняття нових доказів, поданих захисником Бабковим О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 та не навів мотивів для відхилення тверджень потерпілої ОСОБА_1 відносно відстані від передньої частини автомобіля «Seat Ibiza» до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху, що викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності такого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заява про відвід з підстав наведених у заяві. Також зазначила про неупереджене ставлення до неї з боку судді, яке виразилось у тому, що при призначенні експертизи суддею враховано дані надані представником особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Бабкова О.О. Також не враховано, що вона рухалась по головній дорозі та експертом не враховано колісну базу автомобіля.

В судовому засіданні адвокат Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 вирішення відводу залишив на розсуд суду.

Заслухавши доповідача, Дмитренко А.О., яка підтримала заява про відвід, адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення заявленого відводу, проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порядок підстав для відводу судді, суд дійшов висновку про таке.

Щодо наявності правових підстав для розгляду суддею Бондарчуком Р.А. заяви про відвід.

Відповідно до рішення зборів суддів Кропивницького апеляційного суду від 28.02.2025 та від 31.03.2025 відвід заявлений головуючому пр. розгляді справ про адміністративні про адміністратвинве правопорушення вирішується головуючим одноособово, що відповідає вимогам Засад використання АСДС Кропивницького апеляційного суду.

Щодо заявленого відводу

Частиною другою та третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, і відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід судді.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безсторонім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена Конвенція і протоколи 1, 2, 3, 4, 7, 11 ратифіковані Україною 17 липня 1997 року, чим і визнана її дія в національній системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких дана Верховною радою України, є частиною законодавства України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безстороності судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином суд при вирішенні питання про відвід судді керується нормами чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 75 Кримінального процесуального кодексу України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема у відповідності до пункту 4 частини першої статті 75 цього Кодексу слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (частина сьома статті 56 Закону України ««Про судоустрій і статус суддів»).

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, яким слід врахувати особисті переконання та поведінку певного судді і встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Крім того, Рада суддів України в п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи положення ЄСПЛ передбачають необхідність обов`язкового розгляду заявленого відводу у справах про адміністративні правопорушення, зборами не затверджено процедуру розгляду заяви іншим складом суду, прихожу до висновку, що відвід повинен бути розглянутий головуючим суддею по справі.

Обставинами, на які посилається потерпіла ОСОБА_1 про відвід судді Бондарчука Р.А., застосовуючи аналогією чинного Кримінального процесуального кодексу України, передбачено у п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У ряді рішень Європейський суду з прав людини (далі ЄСПЛ) намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Так, у справі «Нортіер проти Нідерландів» ЄСПЛ зауважив, що «один лише факт про те, що суддя приймав рішення на досудовому етапі не можна вважати підставою для сумнівів щодо його безсторонності; основне значення у справі мають обсяг і характер цих рішень».

У справі «Сен-Марі проти Франції» двоє з трьох членів суду раніше приймали рішення про відмову у звільненні заявника з-під варти, що не було визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки попереднє рішення обмежувалося лише короткою оцінкою представлених фактів з метою встановити, чи є обґрунтованими підозри поліції та чи дають вони підстави побоюватися, що обвинувачений втече з-під варти.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і вищезазначене рішення рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Таким чином, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Зі змісту ст. 6 Конвенції неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 7 ст. 56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікувавши зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Таким чином, в руслі суб`єктивної складової поняття безсторонності ЄСПЛ притримується позиції, що не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності, має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

З огляду на зазначене вище, ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості:

1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі;

2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Як було встановлено вище зазначено, що причиною відводу судді Бондарчука Р.А. є призначення у справі комплексної інженерно технічної (комп`ютерно-технічну та автотехнічну) експертизу - за експертною спеціальністю 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», виконання якої доручено експертам Одеського НДІСЕ та врахування пояснень адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 щодо обставин ДТП.

Також, апеляційний судом не враховано твердження потерпілої ОСОБА_1 про те, що вона побачила автомобіль «Mitsubishi Outlander» днз. НОМЕР_2 вже на відстані 2-3 метри, за чотири секції паркану до зіткнення, секція паркану довжиною близько 1 метра, оскільки вказане не підтверджено відповідними доказами.

Зокрема, у судовому засіданні ОСОБА_1 показала з якої відстані було побачено маневр виїзду «Mitsubishi Outlander» заднім ходом на проїжджу частину з узбіччя (момент виникнення небезпеки для руху) та зроблено скрін з відео, де перебував автомобіль потерпілої. Судом апеляційної інстанції запропоновано потерпілій ОСОБА_1 надати дані про відстань від її автомобіля доавтомобіль «Mitsubishi Outlander» та дані про розмір довжини секцій паркану та надано перерву потерпілій для здійснення замірів. Проте потерпіла в судове засідання не з`явилася, будь-які дані не надала.

Необхідно зазначити про те, що адвокат Бабкова О.О., який діє в інтересах

ОСОБА_2 в суді першої інстанції подано клопотання про призначення судової комплексної інженерно технічної (комп`ютерно-технічну та автотехнічну) експертизу - за експертною спеціальністю 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів».

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення призначено комплексну судову фототехнічну та інженерно транспортну експертизу обставин справи, проведення якої дорученоекспертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Кропивницький вул. Вокзальна, 58).

Як вбачається з висновку експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, у результаті проведеної експертизи, експертом не встановлено правомірність дій ОСОБА_1 у відповідності до вимог ПДР України (у випадку їх відсутності експертом безпосередньо було б зазначено про це у висновку) та не вирішено витання «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», оскільки необхідно надати наступні вихідні дані:

- фактична швидкість автомобіля Seat Ibiza перед ДТП та його загрузка;

- тип, стан та продольний профіль проїжджої частини в районі ДТП;

- відстань від передньої частини автомобіля Seat Ibiza до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху.

Також, з висновку експерта № КСЕ-19/112-25/5456 вбачається, що експерт відповідаючи ряд на питань «З урахуванням відеозапису з камери відео спостереження ……..» ним зазначено, що вказане не входить до компетенції експерта за експертною спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» оскільки містить кваліфікаційні особливості і відноситься до питання права.

Тобто, вказаний висновок взагалі не містить жодного обґрунтування (фотозображення, фрагмент відеозапису, розрахунки, тощо) на підставі чого експерт дійшов до висновку та що саме безпосередньо ним було досліджено.

Необхідно зазначити про те, що у випадку не вирішення експертом питання «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?» вказане взагалі унеможливлює притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 11.06.2025 досліджувалися матеріали справи у тому числі висновок експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025.

Оскільки в матеріалах справи наявне клопотання від адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи, ОСОБА_1 не порушувала в суді першої інстанції питання про призначення експертизи, експертом у висновку № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025 не встановлено «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», з метою забезпечення рівності сторін у тому числі до доступу до правосуддя, судом прийнято рішення при необхідність призначення експертизу - за експертною спеціальністю 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів».

Необхідно зазначити про те, що жодних клопотань та заперечень щодо призначення експертизи - за експертною спеціальністю саме 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» від ОСОБА_1 не надходило.

При цьому, саме по собі клопотання про заперечення призначення у справі експертизи мало б наслідком наявності у справі висновок експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, яким не встановлено «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», що у свою черго унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 11.06.2025 учасникам справи надано час для надання необхідних даних з метою проведення експертизи та повідомлено про дату та час розгляду справи.

26.06.2025 від адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 надішли вихідні дані з метою призначення експертизи разом із фотографіями, яким захисник обґрунтовує свої вихідні дані.

Разом з тим, оскільки сит адвоката Бабкова О.О. раніше працював у Кропивницькому відділення КНДІСЕ експертизу призначено проведення Одеського НДІСЕ.

Жодних даних від ОСОБА_1 на адресу суду апеляційної інстанції не надходило, окрім її пояснень наданих в судовому засіданні 11.06.2025, а також взагалі заперечення на призначення експертизи.

Отже, задоволення клопотання адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення експертизи - за експертною спеціальністю саме 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», а також неврахування усних пояснень ОСОБА_1 на думку ОСОБА_1 через призму суб`єктивного критерію суддя Бондарчук Р.А., що суддя не може постановити законне та справедливе рішення не може бути підставою для відводу судді..

В той же час, необхідно зазначити про те, що зміст та форма провадження у справах про адміністративні правопорушення повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: рівність перед законом і судом та повага до людської гідності. Не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. Під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

З огляду на зазначене, будь-якого упередженого ставлення до потерпілої

ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, саме через призму суб`єктивного критерію безсторонності, не вставновлено.

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується.

В той же час призначення експертизи - за експертною спеціальністю саме 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів» та направлення її до Одеського НДІСЕ жодним чином не свідчить про порушення принципу рівності ОСОБА_1 , відсутність до неї поваги, а також наявність будь-яких обмежень з боку судді

Бондарчука Р.А.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Отже, на думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами та в певною мірою порушує процесуальну незалежність судді.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

За таких обставин, ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів упередженості судді Бондарчука Р.А. у розгляді справи, заявлені неюдоводи не свідчить про порушення принципу рівності, відсутність поваги а також наявність будь-яких обмежень з боку судді Бондарчука Р.А., оскільки у випадку, якщо експертом не встановлено «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», вказане унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Отже, в заявах про відвід судді Кропивницького апеляційного суду Бондарчуку Р.А. не зазначено жодної з підстав, що є перешкодою для участі суддів в розгляді справи про порушення митних правил, визначених за аналогією права ст.ст. 75,76 КПК України.

На підставі викладеного, оскільки доказів, які б свідчили про упередженість та зацікавленість суддів під час розгляду справи відносно ОСОБА_2 не надано, а в ході апеляційного розгляду не встановлено інших обставин, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, які б виключали участь судді в ньому, з урахуванням позиції ЄСПЛ про те, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), в задоволенні заявленого відводу судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст.. 75, 76 КПК України ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.246 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_1 про відвід судді судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчука Р.А., у справі № 405/1903/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відмовити, - відмовити.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Бондарчук Р.А