ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2349/25 Справа № 185/4049/25 Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, -

за участю:

адвоката Ігнатова Є.Є.

В С Т А Н О В И ЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 11 квітня 2025 року о 01.13 грн. по вул. Центральна, 19 в м. Павлоград Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керував автомобілем VOLSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_1 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про порушення права на захист, оскільки судовий розгляд проведено без участі сторін за відсутності даних про належне повідомлення, при цьому копію оскаржуваної постанови у встановлений законом строк ОСОБА_1 направлено не було, у зв`язку з чим після ознайомлення з матеріалами справи та повним текстом оскаржуваного судового рішення ним буде подано доповнення до апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності будучи належним чином повідомленим, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлень, а тому враховуючи, що ОСОБА_1 проходить військову службу та його інтереси представляє захисник, який зауважив про узгодженість позиції захисту з останнім, з метою дотримання розумних строків, вважаю за можливе проводити розгляд без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи разом з доводами апеляційної скарги, вислухавши адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, з викладених підстав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційних доводів, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вважаю, що вищезазначені вимоги закону дотримано в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії Епр №296898 від 11 квітня 2025 року складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у комендантську годину керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі Drаger Alcotest 6820, прилад №ARSM- 0077 з результатом 1,90 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та чеку-роздруківки проведеного тесту, відповідно яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі Drаger Alcotest 6820, прилад №ARSM- 0077 з належним калібруванням; відеозаписом з боді-камер співробітників поліції на якому зафіксовані обставини події 11 квітня 2025 року та процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Доводи адвоката щодо процесуальних порушень під час проведення огляду на стан сп`яніння вважаю неспроможними, з огляду на наступне.

На відеозаписі, зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду, так співробітниками поліції надано одноразовий мундштук, після чого ОСОБА_1 здійснив продув та результат тесту склав 1,90 проміле, при цьому останній будь-яких заперечень чи незгоди з результатом не висловлював та зазначив, що з результатами погоджується, у зв`язку з чим і не був доставлений до медичного закладу.

Крім того, відеозаписом, рапортом співробітника поліції та показами самого ОСОБА_1 відеозаписі підтверджується, що саме він був водієм транспортного засобу VOLSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений у комендантську годину. Слід зауважити, що у комендантську годину заборонено перебувати на вулицях у громадських місцях, а також пересуватися транспортом без спеціальної перепустки чи посвідчення, а тому враховуючи відсутність у ОСОБА_1 , як і стану крайньої необхідності так і відповідних дозвільних документів на переміщення, керування траснпортним засобом у комендантську годину, надає співробітникам поліції правові підстави для зупинки автомобіля.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь - якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі, а тому останній є належним та допустимим доказом.

Так, дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, відповідного зразка, процедуру проходження огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на спеціальному технічному засобі відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Ствердження сторони захисту щодо порушення процедури проходження огляду, з посиланням на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та відповідно співробітниками поліції повинно була дотримана процедура, передбачена Порядком №32 та вимогами ст. 266-1 КУпАП, є неприйнятними, оскільки будь-яких даних про те, що останній на час зупинки не знаходився на території військової частини чи місця дислокації або виконував бойові завдання та такі відомості не надав і сам ОСОБА_1 , а тому були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння відповідно до вказаного захисником порядку.

Крім того, твердження адвоката щодо порушення права на захист не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно довідок про доставку смс повідомлень від 24.04.2025 року (а.с. 13), ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на вищезазначене накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста