ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2067/25 Справа № 932/5383/25 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду. м.Дніпра від 08 липня 2025 року, відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, -

за участю:

адвоката Кононової О.С.,

потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду. м.Дніпра від 08 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підстав п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.03.2025 року об 22.00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_1 , знаходячись на вул. Виконкомівській, 37 у м. Дніпро, під час руху не оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на автомобіль «Рено» д/н НОМЕР_2 , водієм якого є ОСОБА_2 , та на автомобіль «Фольксваген» д/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що працівниками поліції було порушено строки складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ДТП мало місце 25.03.2025, а протокол було складено лише 28.03.2025 року.

Протокол не підписаний ОСОБА_1 , йому не було роз`яснено його процесуальні права.

Крім того, вказує, що матеріали справи містять ряд неточностей та розбіжностей. Так, в протоколі невірно зазначено номерні знаки автомобілів учасників ДТП.

Вважає, що складена схема місця ДТП не відповідає вимогам достовірності та об`єктивності.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представник потерпілого Негробов О.В. у судове засідання не з`явились.

Адвокат Негробов О.В. надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явився, його інтереси представляє професійний адвокат, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

У судовому засіданні захисник Кононова О.С. підтримала апеляційну скаргу та наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№302010 від 16.04.2025 року, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- рапорт працівника поліції;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

- схему місця ДТП від 25.03.2025 року та фототаблицю до нього;

- письмові пояснення ОСОБА_3 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ;

- медичні довідки ОСОБА_3 ..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№302010 від 16.04.2025 року, встановлено, що 25.03.2025 року об 22.00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_1 , знаходячись на вул. Виконкомівській, 37 у м. Дніпро, під час руху не оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на автомобіль «Рено» д/н НОМЕР_2 , водієм якого є ОСОБА_2 , та на автомобіль «Фольксваген» д/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_3 , останній 25 березня 2025 року вийшов з двору за адресою: м.Дніпро вул. Виконкомівська, 37 для того, щоб взяти в автомобілі «Фольксваген» д/н НОМЕР_3 , яка стояла біля двору свої речі. Коли нахилився до свого автомобіля, почув звук сирени поліції, повернувшись на звук, побачив, як на нього їхав автомобіль «Мерседес» д/н НОМЕР_1 , впав на землю. Бачив, що постраждав ще один автомобіль Рено. Довідки зі швидкої медичної допомоги надав слідчому. Зазначив, що водій ОСОБА_4 був у нетверезому стані та виражався нецензурною лайкою.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , останній 25 березня 2025 року, перебуваючи вдома за адресою: м.Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 37/1, почув звук удару по власному автомобілю Рено. Автомобіль був припаркований між проїзжою та тротуарною частинами вулиці напроти його будинку. Коли вийшов на вулицю побачив, що автомобіль відкинутий ударом до стіни будинку. Поруч стояло пошкоджене авто марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_3 , ударом задньої частини якого і були спричинені пошкодження його авто. В ліву водійську частину Фольксвагена, спричинив удар автомобіль Мерседес. В автомобілі Мерседес побачив водія, який був нетверезий та поводив себе агресивно.

Наявні у справі докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1 Правил дорожнього руху, згідно до яких визначено: Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта щодо його невинуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення, спростовуються вищенаведеними матеріалами справи, а тому, суд вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд мотивуючи своє рішення про необхідність закриття провадження у справі зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинене 25 березня 2025 року.

Станом на час розгляду справи, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення сплив 26.06.2025 року.

Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та прийняття рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом обов`язковим є, зокрема, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який є джерелом права, викладений в постановах від 07.02.2018 року у справі № 910/18319 та у справі №916/2586/18 від 18.02.2020 року, відповідно до якого закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи те, що з дня вчинення адміністративного правопорушення та на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко