Справа № 746/400/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі Сакун Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрики Прилуцького району Чернігівської області, проживаючої за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, яка має на утриманні малолітню дитину, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за частиною другою статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2025 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

07 серпня 2025 року працівниками ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області складено адміністративний протокол серії ВАВ № 047628 відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 184 КУпАП про те, що вона 07 серпня 2025 року близько 11 год. у с. Поділ Прилуцького району Чернігівської області, на вул. Івана Франка, 1 (де перебувала у гостях), неналежно виконала батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не здійснила належний догляд за дитиною та не приготувала дитині їжу.

Як видно з протоколу, від підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано у присутності понятих. Копію протоколу від 07 серпня 2025 року серії ВАВ № 047628 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресою її проживання. Відомостей про отримання листа адресатом матеріали провадження не містять.

Справа судом призначалась до розгляду неодноразово: на 12 год. 30 хв. 03 вересня 2025 року, на 09 год. 30 хв. 18 вересня 2025 року, на 16 год. 30 хв. 30 вересня 2025 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , про яку у суду не було відомостей про належне повідомлення, оскільки судові повістки, які надсилались за вказаною у протоколі від 07 серпня 2025 року серії ВАВ № 047628 адресою повертались до суду з відмоткою працівника АТ «Укрпошта» адресат відсутній за вказаною адресою.

У судове засідання, призначене на 30 вересня 2025 року, ОСОБА_1 також не прибула, про причини неявки суд не повідомила.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Отже, ОСОБА_1 могла отримати інформацію в мережі Інтернет за вебадресою сторінки Срібнянського районного суду Чернігівської області на офіційному вебпорталі Судової влади України https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/, враховуючи те, що під час складання протоколів про адміністративне правопорушення уповноважена на складання протоколу особа повідомила ОСОБА_3 про те, що матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності будуть розглядатись Срібнянським районним судом Чернігівської області.

Урахувавши те, що відповідно до статті 268 КУпАП явка в судове засідання особи, яка притягається за дані правопорушення, не є обов`язковою, викладене вище, а також з метою дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності вважаю можливим розглянути даний матеріал за відсутності ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, відповідно до вимог статті 268 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина друга статті 184 КУпАП).

Дослідивши та оцінивши докази у справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2025 року серії ВАВ №047628;

- рапорт інспектора-чергового ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Лежавського В.В. від 07 серпня 2025 року,

- акт про відвідування сім`ї від 07 серпня 2025 року, відповідно до якого в будинку, де знаходилась мати з дитиною, антисанітарні умови, об 11 год. 20 хв. дитина ще нічого не їла, через що, ймовірно, у дитини розболівся живіт;

- свідоцтво про народження ОСОБА_2 ,

- пояснення ОСОБА_4 від 07 серпня 2025 року;

- постанову судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 КУпАП,

суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною другою статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріалів справи, особи правопорушника, ступеня її вини, обставин та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статтями 23, 33, 40-1, частиною другою статті 184, статтями 245, 251, 268, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1 700,00 (однієї тисячі семисот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження цієї постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Г. Нагорна