ПОСТАНОВА

іменем України

29 вересня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріали, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, користується пільгами, встановленими законодавством України для осіб з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався, -

за ч. 1 ст. 51 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАД № 478122, складеного 15.09.2025 року ПОГ СВзГ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Ярмолічем Р.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, останньому ставиться у провину те, що він 30.08.2025 року о 14:30 год. по АДРЕСА_1 , вчинив дрібне викрадення з житлового будинку ОСОБА_2 майна виготовленого ним самогону у банці ємністю 3 л, шляхом крадіжки, заподіявши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 500 грн..

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначене судове засідання з`явився, після роз`яснення йому положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки не визнав та надав пояснення, згідно з котрими він не вважає, що самогон, котрий виготовив самовільно його знайомий ОСОБА_2 , є майном, як і не погоджується у заподіянні шкоди саме у розмірі 500 грн., яка оцінена ПОГ СВзГ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Ярмолічем Р.М. на власний розсуд.

ОСОБА_2 , який значиться потерпілим від адміністративного правопорушення, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначене судове засідання не з`явився, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляв, жодних заяв чи клопотань у цій справі не подавав.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 514 грн. у 2025 році).

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, вчинив дрібне викрадення чужого майна, з огляду на наступне.

Так, за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАД № 478122, складеного 15.09.2025 року ПОГ СВзГ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Ярмолічем Р.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, останньому ставиться у провину те, що він вчинив дрібне викрадення чужого майна у вигляді самогону у банці ємністю 3 л, шляхом крадіжки, заподіявши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 500 грн..

За змістом ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. При цьому, законом встановлюються види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту.

Своєю чергою, поняття майна визначено у ст. 190 ЦК України. Так, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Натомість, виготовлення самогону в Україні є забороненими, тому цей алкогольний напій вилучений з цивільного обороту, а за його придбання або виготовлення передбачено адміністративну відповідальність, встановлену статтями 176, 177 КУпАП. Таким чином, самогон є продуктом, який не може легально продаватися чи купуватися в Україні.

Отож, матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх достатності та допустимості, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення майна ОСОБА_2 шляхом крадіжки, окрім як самогону, котрий вилучений з цивільного обороту, та котрий, у зв`язку з цим, неможливо оцінити у грошовому еквіваленті.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській областідо Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, який притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо заборонено.

Згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Своєю чергою, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору у межах розгляду даної справи.

Керуючись статями 8-9, 40-1, 51, 221, 245, 247, 251-252, 268-269, 275, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН