ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 136/925/25
Провадження № 3/131/619/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2025 р. м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Демчишиної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно матеріалів що надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, працівник Турбівського центру культури та довкілля ( присяжна Липовецького районного суду Вінницької області 2022-2023 роки), -

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

учасники провадження:

прокурор Тузюк Ю.М.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи будучи з 17.11.2022 по 09.06.2023 років присяжною Липовецького районного суду Вінницької області, являючись згідно пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до рішення № 314 від 17.11.2022 Вінницької районної ради та додатку до нього, ОСОБА_1 було затверджено в списку присяжних Липовецького районного суду Вінницької області. Згідно до пп.«ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

Згідно статті 63 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»: Присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 443 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Відповідно до ст.64 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. З розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено

Згідно до розрахункових листа за 2023 наданого ТУ ДСАУ в Вінницькій області, ОСОБА_1 отримала винагороду присяжного у розмірі 685 грн.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024.

Враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , будучи присяжною Липовецького районного суду Вінницької області, будучи згідно пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 15.04.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, вказавши, що після її увільнення від обов`язків присяжної Липовецького районного суду її не попередили про подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. Крім того, враховуючи її скрутне становищеу неї немає технічних можливостей отримати доступ до сайта НАЗК.

Прокурор Тузюк Ю.М. в судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції даної статті у виді штрафу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23 липня 2021 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Так, згідно рішення № 314 від 17.11.2022 Вінницької районної ради та додатку до нього, ОСОБА_1 було затверджено в списку присяжних Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 16-19).

Отже, ОСОБА_1 , як присяжна Липовецького районного суду Вінницької області, відповідно до підпункту «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування.

Таким чином ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 31.03.2024 року

Однак, як вбачається з даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, ушювноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ша розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 15.04.2025 подача декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2023 рік, тобто несвоєчасно.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП. слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Таким чином, поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2023 рік судом не встановлено.

Оцінивши всі представлені суду докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено та належним чином зафіксовано склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням; положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не належить до переліку правопорушень, до яких не застосовуються положення ст. 22 КУпАП, а тому суд вважає за можливе та необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням з таких підстав.

Так, 15.04.2025 року, виявивши, що відповідну декларацію не було подано, ОСОБА_1 було з власної ініціативи усунуто допущене порушення та подано відповідну декларацію, тобто вчинено добросовісно. При цьому, судом не установлено, що НАЗК направляло до правоохоронних органів повідомлень щодо порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» .

Крім того, суд бере до уваги, що порушення вимог фінансового контролю вчинено вперше декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, слід зауважити, що ОСОБА_1 за місцем роботи отримує заробітну плату у розмірі 3870 грн в місяць (фактично), що підтверджує скрутне матеріальне становище, тому призначення адміністративного стягнення останній в межах ч. 1 ст. 172-6 КУпАП фактично позбавить ОСОБА_1 на засоби існування.

Так, відповідно до помірковано-позитивного підходу до вирішення питання звільнення від відповідальності (через малозначність) у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, таке є цілком допустимим (а в окремих випадках навіть єдино можливим і правомірним) способом завершення юрисдикційної процедури. Таке звільнення не руйнує публічно-правового механізму протидії корупції і не стимулює нових деліктів. Навпаки, якщо в результаті провадження з приводу такого правопорушення обґрунтовано застосовується ст. 22 КУпАП, то: а) утверджується принцип пропорційності та посилюється «віра» приватних осіб у справедливість закону (адже не менш негативною була б ситуація, коли позитивізм та обмеженість сфери «малозначності» змушували б накладати санкції за формальні/несуттєві девіації); б) особа (та оточуючі) усвідомлює, що навіть дрібні порушення не залишаються без зваженої правозастосовної оцінки.

Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи; постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 1726 КУпАП, ст. 221, 280-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олександр ОЛЕКСІЄНКО