Номер провадження3/205/4184/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАД №860389 від 19.08.2025.

Згідно вказаного протоколу 02.08.2025 близько 21:00 за адресою: м.Дніпро, пров.Черкаський біля буд.9 ОСОБА_1 , будучи власницею собаки породи «пітбуль», неналежним чином здійснювала контроль за її утриманням, в результаті чого собака без повідка та намордника напала та заподіяла тілесні ушкодження собаці, яка належить ОСОБА_2 .

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою на доведення його вчинення долучено такі матеріали:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.08.2025 від ОСОБА_2 , у якій вона просить органи поліції провести профілактичну бесіду із сусідами за адресою: АДРЕСА_1 , які 02.08.2025 о 21:00 випустили собаку на подвір`я, внаслідок чого постраждала її собака від рваних ран в області вушної раковини;

-пояснення ОСОБА_2 про те, що 02.08.2025 о 21:00 вона вийшла на прогулянку разом із собакою породи «мітельшнауцер» по провулку Черкаському, 9 м.Дніпро, проходячи біля будинку 50/2, побачила, що собака сусідки на ім`я ОСОБА_3 зчепилась із її собакою, внаслідок чого її собака постраждала та отримала рвану рану м`яких тканин в області вушної раковини, кровотечу; собака сусідів була без повідка;

-довідки про огляд лікарем ОСОБА_2 04.08.2025;

-консультаційний висновок спеціаліста (психіатра)від 04.08.2025 відносно ОСОБА_2 ;

-відомості про огляд собаки ОСОБА_4 (власник ОСОБА_5 ) 02.08.2025.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у приватному будинку, має собаку породи «піт-бультер`єр». 02.08.2025 близько 21:00, коли вони збиралися із сином покататися на велосипедах, собака непомітно вибігла із двору будинку на вулицю та покусала іншу собаку. Зараз вони поставили другу хвіртку, щоб такого більше не сталося.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила раніше надані нею пояснення, також додала, що собака «пітбуль» була без намордника, також пояснила, що через стрес, що стався, потерпіла лишилась голосу, тому що голосно кричала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення,.

Відповідно вимог ч.1 ст.154 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає за:

1)утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами,

2)утримання незареєстрованих собак,

3)приведення їх у громадські місця,

4)вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях,

5)неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 2 ст.154 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Суд зауважує, що протокол ВАД №860389 не містить опису та суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , переліку дій (бездіяльності), передбачених ч.1 ст.154 КУпАП, які вчинила остання.

Згідно протоколу ОСОБА_1 неналежним чином здійснювала контроль за утриманням собаки породи «пітбуль». Проте такі дії (бездіяльність) взагалі не передбачено диспозицією ч.1 ст.154 КУпАП.

В порушення вимог ст.251 КУпАП уповноваженою особою не встановлено точну назву породи собаки, що належить ОСОБА_1 , чи включено вказану породу до Переліку небезпечних порід собак, які правила поводження із вказаною твариною або покладені на власницю у зв`язку з цим обов`язки нею порушено, яким нормативним актом вони передбачені тощо.

Разом з тим, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст.154 КУпАП, повторно протягом року, уповноваженою особою до протоколу взагалі не долучено жодних доказів, та не зрозуміло, на підставі чого вона дійшла таких висновків про повторність.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Беручи до уваги те, що фабула адміністративного правопорушення у протоколі не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є недоведеним.

Відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.154 КУпАП, має наслідком закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.7, 38, ст.247, 251, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.154 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно