ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646 / 5606 / 23 Головуючий 1 інстанції: Глоба М.М.
Провадження №: 33/818/ 1608 /25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, розлученого, старшину в/ч № НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.07.2023 о 19 год. 30 хв., старшина ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як виконання військослужбовцем обов`язків військової служби у нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються такими доказами:

1. Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ № 2/6690 складеним у відношенні ОСОБА_2 , згідно з яким, 12.07.2023 о 19 год. 30 хв., старшина ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1-3). Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_2 були роз`яснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

2. Даними висновку № 1958 від 12.07.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого встановлено вміст алкоголю в крові ОСОБА_2 за результатами повірки складає 0, 92 проміле (а.с. 4).

3. Даними військового квитка (а.с. 5).

4. Даними письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких він факт вживання ним алкоголю 12.07.2023 не заперечував та просив суворо його не карати (а.с. 3).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, правопорушник подав апеляційну скаргу, яка містить прохання поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати дану постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог правопорушник зазначає, що не був повідомлений судом про час і місце розгляду справи, суд не надсилав повістку ані керівнику медичного закладу, в якому боєць проходив лікування, ані командиру військової частини НОМЕР_1 , щоб той вручив її йому. Зазначає про фальсифікацію військовим командуванням даної справи про адміністративне правопорушення, мотивуючи це наступним.

У час, зазначений у протоколі, знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з бойовим пораненням і не міг вживати алкоголю.

В матеріалах справи відсутня роздруківка чек-листа результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, якби такий дійсно відбувся.

Підписи у складених матеріалах відносно нього є підробленими, а самі матеріали фальсифіковані для позбавлення його державних доплат, на які він мав право згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ані захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили, жодних клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд завчасно повідомляв ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання. При розгляді справ даної категорії явка учасників при апеляційному перегляді не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справи.

Виходячи з цього, судом апеляційної інстанції ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника чи його захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), суд апеляційної інстанції поновлює строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч. 8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.07.2023 о 19 год. 30 хв., старшина ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як виконання військослужбовцем обов`язків військової служби у нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що не був повідомлений судом про час і місце розгляду справи, суд не надсилав повістку ані керівнику медичного закладу, в якому боєць проходив лікування, ані командиру військової частини НОМЕР_1 , щоб той вручив її йому, з огляду на те, що у заяві на ім`я голови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2023, підписаній ним власноручно, він просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 9).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію рішення суду першої інстанції 17.11.2023, про що свідчить інформація в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 22). У вказаному документі також зазначено, що дане поштове відправлення він отримав особисто, а не інші особи, а також міститься підпис працівника об`єкта поштового зв`язку, яким завірено зазначену у документі інформацію.

У зв`язку з ігноруванням рішення правопорушником, для забезпечення його виконання у січні 2024 року судом першої інстанції рішення було направлено на виконання Шепетівському ВДВС, про що в матеріалах справи міститься відповідний документ (а.с. 23).

Таким чином, не зрозуміло, чому правопорушник оскаржив вказане рішення районного суду лише у вересні 2025 року, тобто через два роки після винесення постанови суду першої інстанції, а не оскаржив в найближчий час після того як дізнався рішення суду.

Крім того, згідно з інформацією, зазначеною в адвокатському запиті від 01.05.2025 (а.с. 32), ОСОБА_2 звертався в кінці 2024 року до Волинського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди. У позові йому було відмовлено повністю рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2025. Підставою для відмови була наявність постанов в справах про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно нього.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правопорушник не оскаржив рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.09.2023 щодо подій 12.07.2023 одразу після того, як дізнався про рішення суду першої інстанції, а звернувся до суду лише зараз, приводом до чого стало настання юридичних наслідків неодноразового вчинення ним правопорушень за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що проявилися у позбавленні права на певні державні доплати, визначені відповідними підзаконними актами.

Суд апеляційної інстанції уважно дослідив усі наявні в матеріалах справи відомості, а також надану правопорушником інформацію з медичних та бойових документів в його апеляційній скарзі на предмет можливої фальсифікації даної справи відносно вказаного бійця і дійшов наступних висновків.

Апелянт не надав суду доказів на підтвердження доводів про те, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час він знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з бойовим пораненням і не міг вживати алкоголю.

Так, надані апелянтом медичні документи дійсно підтверджують наявність в останнього тяжкої травми, пов`язаної з проходженням військової служби (а.с. 44-47).

Разом з тим, апелянт не надав документальних доказів перебування у час вчинення адміністративного правопорушення, 12.07.2023 о 19:30, на лікуванні у медичному закладі.

Виписка із медичної карти стаціонарного хворого на а.с. 45 містить дані, що 29.03.2023 ОСОБА_2 був виписаний із лікувального закладу, однак не містить даних про проходження правопорушником лікування у медичному військовому закладі саме 12.07.2023.

Довідка гарнізонної військово-лікарської комісії від 26.07.2023 (а.с. 44) містить відомості про поранення, отримані у березні 2023 року та відомості про проведений 26.07.2023 медичний огляд у Гарнізонній військово-лікарській комісії в/ч НОМЕР_2 , однак не слугує підтвердженням того, що боєць ОСОБА_2 12.07.2023 не вживав алкоголю та перебував на лікуванні саме у вказаний час.

Довідка військово-лікарської комісії від 18.08.2025 (а.с. 46) містить дані про проведений 18.08.2025 року медичний огляд бійця, однак також не містить підтверджень факту його перебування 12.07.2023 на лікуванні, а не в іншому місці.

Виписка із медичної карти стаціонарного хворого на а.с. 47 також не містить підтверджень доводів апелянта про події 12 та 13 липня 2023 року, а лише вказує, що боєць проходив черговий курс лікування у стаціонарному відділенні з 01.08.2025 по 18.08.2025.

Інші надані апелянтом копії документів також не містять відомостей про його перебування 12.07.2023 на стаціонарному лікуванні.

З відповіді командування військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2024 на попередньо поданий ОСОБА_2 запит вбачається, що правопорушник неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема згідно з протоколами від 17.04.2023 та 06.05.2023 (що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень), у зв`язку з чим був позбавлений додаткових виплат за квітень і травень 2023 року, а за червень 2023 року боєць не надав підтверджень проходження курсу лікування у червні 2023 року, у зв`язку з чим за вказаний місяць йому також не була нарахована додаткова державна допомога (а.с. 43).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази перебування правопорушника на стаціонарному лікуванні 12.07.2023 о 19:30, а наявні докази по справі свідчать що лікування бійця було не безперервним, а складалося з численних курсів лікування.

Доводи апелянта про підроблення його підписів суд апеляційної інстанції оцінює критично через призму сукупності усіх наявних доказів у справі, і мотивів фальсифікації підпису бійця у складених відносно нього матеріалах про адміністративне правопорушення та підстав не довіряти відомостям, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, не вбачає.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутня роздруківка чек-листа результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на наступне.

В матеріалах справи дійсно немає чек-листа результатів пройденого огляду, однак з наявних документів вбачається, що огляд проводився у відповідному державному закладі охорони здоров`я 12 липня 2023 року лікарем ОСОБА_3 . В результаті огляду було встановлено, що вказаний боєць перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а вміст алкоголю в його організмі складав 0,92 проміле (а.с. 7).

Таким чином, з урахуванням всіх досліджених судом доказів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав сумніватися в достовірності відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ДНХІ № 2/6690 від 13 липня 2023 року.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про військове адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідоме ігнорування законодавства, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в діях правопорушника, в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях військовослужбовця ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило