ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5741/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373886, 27 червня 202 року о 08-40 год. на пр-ті Бажана, 1-е в м. Києві, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.4 ПДР, керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою маячків червоного та синього кольору, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 з протоколом не погодився та показав, що він не бачив, що поліцейські подавали йому знак про зупинку, коли побачив, то відразу зупинився. Крім цього, вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що йому була подана вимога про зупинку, яку він не виконав. Просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що даний адміністративний матеріал підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373886, 27 червня 202 року о 08-40 год. на пр-ті Бажана, 1-е в м. Києві, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.4 ПДР, керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою маячків червоного та синього кольору.

Крім цього до матеріалів справи долучено відеозапис з бодікамери поліцейського, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , момент вчинення останнім адміністративного правопорушення на даному відеозаписі відсутній.

Будь-яких доказів, на підтвердження його винуватості, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції суду не надано. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом беззаперечним доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Крім того, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», яке, з урахуванням положень статтей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

На підставі викладеного, враховуючи те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 284-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: