П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2025 Справа №607/12436/25 Провадження №3/607/5033/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Вереса М.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

08.06.2025 о 11:21:35 в м. Тернополі, вул. 15 Квітня, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобам Ford Ranger, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ №0251 (повірка дійсна до 12.11.2025), що підтверджується тестом номер 2358 від 08.06.2025, результат огляду становить 0,67 проміле. З результатом ОСОБА_1 не згідний, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

У судовому засіданні захисник Верес М.Я. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що: працівники поліції не озвучили ознаки алкогольного сп`яніння; не зафіксовано факту відмови подальшого проходження огляду в лікувальному закладі; направлення у лікувальний заклад складено пізніше; ОСОБА_1 жодного разу не повідомив, що не визнає алкогольне сп`яніння, сказавши: «Нащо їхати в лікарню, якщо встановлено», тобто особі у вину повинно ставитися порушення п. 2.9 ПДР.

ОСОБА_1 у жодне із судових засідань не з`явився, забезпечивши участь у справі захисника Вереса М.Я. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке:

згідно із п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження водіями огляду на такий стан врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції).

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічні положення містяться також у ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355246 від 08.06.2025, у якому викладено обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписах із автореєстратора транспортного засобу працівників поліції, на яких зафіксовано рух автомобіля Ford Ranger, н.з. НОМЕР_1 , після чого вказаний транспортний засіб було зупинено працівниками поліції;

- відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано: виявлення за кермом автомобіля Ford Ranger, н.з. НОМЕР_1 , водія ОСОБА_1 ; озвучення причини зупинки транспортного засобу порушення Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом із номерним знаком, на якому був заклеєний Державний Прапор України; пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора; ОСОБА_1 спочатку висловив бажання проїхати в медичний заклад, однак згодом погодився пройти огляд на місці зупинки, зачекавши на газоаналізатор, який доставили інші патрульні (05:25 запису відеофрагменту «part_00000_export-thujt» на диску); проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, результат якого показав 0,67% проміле; на запитання поліцейського: «З даним результатом згідні чи не згідні?», ОСОБА_1 відповів: «Будемо потім розбиратися» (02:01:07 запису відеофрагменту «part_00000_export-thujt» на диску); пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився (02:01:13 запису відеофрагменту «part_00000_export-thujt» на диску); повідомлення працівником поліції, що на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (02:01:35 запису відеофрагменту «export-1rn8b» на диску); поліцейський, після того як ОСОБА_1 відмовився підписувати чек «Драгера» та акт огляду, а також проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснив йому положення п. 2.5 ПДР, а саме незгода з результатом і відмова проїхати в медичний заклад, після чого запитав, чи ОСОБА_1 почув його, на що останній дав ствердну відповідь (02:05:37 запису відеофрагменту «part_00000_export-thujt» на диску); оголошення йому змісту протоколу;

- результаті тесту приладу «Драгер» Alcotest 6820 від 08.06.2025 щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 , результат якого показав 0,67%о;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; результат огляду на стан сп`яніння 0,67 проміле, від підпису ОСОБА_1 відмовився;

- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Аlcotest 6820» № ARHJ-0251 № П 51 QM 1897 103 24 чинне до 12.11.2025;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 у КНП «ТОМЦСНЗ» не доставлявся у зв`язку з відмовою;

- розписці ОСОБА_2 від 08.06.2025, відповідно до якої він зобов`язується відсторонити водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом Форд, н.з. НОМЕР_2 ;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4922361 від 08.06.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- рапорті інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП А.Бальчука від 08.06.2025;

- довідці, виданій 09.06.2025 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Суд вважає неналежними доводи захисника про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про виявлені ними ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки в даному випадку наявність стану алкогольного сп`яніння підтверджена результатом огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, тест якого показав 0,67% проміле, що виключає будь-які сумніви щодо наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, працівниками поліції виявлено в ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився з результатами тесту «Драгер». Вказане спростовується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано нечітку відповідь особи на запитання щодо згоди з результатами газоаналізатора, після чого поліцейський, з метою отримання конкретної відповіді, підійшов до ОСОБА_1 , який відмовився підписувати чек «Драгера» та акт огляду, а також проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснив йому положення п. 2.5 ПДР (незгода з результатом і відмова проїхати в медичний заклад) та на запитання, чи ОСОБА_1 почув його, отримав ствердну відповідь.

Таким чином, обставини, зазначені у протоколі, узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, долученими до адміністративних матеріалів, на яких достатньо повно відображено події, які відбувалися 08.06.2025 за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи, які є одними із об`єктивних доказів у справі, свідчать про дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вказаних обставин, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Як вбачається із матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тобто є таким, що має право керування транспортними засобами.

Обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, 130, 221, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель