Справа № 639/6814/25
Провадження № 3/639/1789/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Курило В. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП, громадянина України, пенсіонера, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 442498 від 03.09.2025, згідно з яким 03 вересня 2025 року о 15 годині 36 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «Xiaomi» у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARНК-0129), результат огляду 0,23 ‰. З результатом огляду водій ОСОБА_1 був згоден.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 442498 від 03.09.2025 стосовно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у призначене судове засідання 02.10.2025 о 11:00 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштою за адресою його фактичного місця проживання.

Поважні причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про те, що розгляд справи відбудеться в Новобаварському районному суді міста Харкова, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03), сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на таке.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приписи пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачають заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пунктів 7, 10 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та звіту приладу Drager, 03.09.2025 о 15:42 було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARНК-0129). Результат огляду склав 0,23 ‰, що перевищує на 0,03 ‰ максимально допустимий цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом із тим, згідно з технічними характеристиками газоаналізатора Drager Alcotest 6820, границі допустимої похибки під час експлуатації приладу у діапазоні вимірювання від 0 до 0,4 ‰, можуть складати +/- 0,04 ‰.

Отже, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , з урахуванням допустимої похибки, склав від 0,19 ‰ до 0,27 ‰.

Згідно з положеннями чинного законодавства, результат тестування з використанням спеціальних технічних засобів у діапазоні від 0,19 ‰ до 0,2 ‰, свідчить про відсутність в особи стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу склав 0,23 ‰, такий результат перебуває в межах допустимої похибки спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та беззаперечно не свідчить про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, а тому встановлений результат не може бути належним доказом перебування водія у відповідному стані.

Аналогічні правові висновки були викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 638/1767/23 (провадження № 33/818/400/23), від 22.01.2025 у справі № 643/2709/24 (провадження № 33/818/42/25), від 10.06.2025 у справі № 646/14327/24 (№ 33/818/642/25), в яких провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Враховуючи той факт, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення безсумнівно не доведено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про недоведеність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 442498 від 03.09.2025) закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В. О. Курило