Справа № 304/1325/25 Провадження № 3/304/747/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Закарпатській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Заліщики Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат», громадянина України,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу № 1008/07-16-23-00 про адміністративне правопорушення від 28 травня 2025 року видно, що ОСОБА_1 як керівник та головний бухгалтер Товариства з додатковою відповідальністю «Перечинський лісохімічний комбінат» () допустив порушення ведення податкового обліку, в результаті чого збільшено податок на доходи нерезидентів за І квартал 2020 року у сумі 450 000 грн, чим порушив п. 103.4, 103.5 ст. 103 2, пп 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПКУ.

Дії ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу трансфертного ціноутворення ГУ ДПС у Закарпатській області Санісло А.П. були кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП як порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 інспектором Санісло А.П. надано протокол № 1008/07-16-23-00 про адміністративне правопорушення та Акт від 27.05.2025 № 9251/07-16-23-00/00274105 Про результати позапланової виїзної перевірки ТДВ Перечинський ЛХК з питання виплати доходів на користь нерезидентів у вигляді дивідендів за 2020 рік.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак попередньо направив суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що 28 липня 2025 року згідно з положень та у строки, встановлені ПК України товариством подано скаргу в порядку адміністративного оскарження до ДПС України на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області № 9412/07-16-23-00/00274105 від 30 червня 2025 року, винесеного на підставі акту перевірки від 27 травня 2025 року № 9251/07-16-23-00/00274105. Після завершення процедури адміністративного оскарження (у випадку незадоволення скарги) буде розпочата процедура судового оскарження вказаного податкового повідомлення. За таких обставин посилання у протоколі на порушення порядку ведення податного обліку, які зроблені на підставі лише одного акту, є передчасними та непереконливими, а факт допущення порушення ч. 1 ст. 163-1 КУпАП остаточно не доведений. Крім цього просить врахувати, що у протоколі не розкрито суті правопорушення та його об`єктивну сторону, а саме не вказано, які конкретно порушення ведення податкового обліку допустила особа, не зазначено конкретного часу вчинення адміністративного правопорушення, періоди, за які були такі порушення вчинені, зокрема не вказано момент складання та подання звітності за відповідний період. Також вказує на те, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТДВ «Перечинський ЛХК» від 15 вересня 2022 року та наказу по ТДВ «Перечинський ЛХК» № 158-к від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків як генеральний директор товариства лише з 16 вересня 2022 року; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, за який проводилася перевірка, відповідальними були інші особи.

Присутній у судовому засіданні захисник Мушак В.В. просив закрити провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 , врахувавши обставини викладені останнім у письмовому клопотанні.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши подане ОСОБА_1 письмове клопотання, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 керівник та головний бухгалтер Товариства з додатковою відповідальністю «Перечинський лісохімічний комбінат» порушив ведення податкового обліку, в результаті чого збільшено податок на доходи нерезидентів за І квартал 2020 року у сумі 450 000 грн, чим порушено п. 103.4, 103.5 ст. 103 2, пп 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПКУ.

Порядок складання протоколу органами Державної податкової служби регулюється Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення № 566 від 02.07.2016 (затверджена Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.08.2016 за 1046/29176).

Відповідно до п. 6 Розділу II Інструкції № 566 при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

Також згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі повинно бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, у вказаному протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто які саме конкретно протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, а відтак складений протокол не відповідає вимогам законодавства, зокрема наведеним вище вимогам ст. 256 КУпАП та п. 6 Розділу II Інструкції № 566.

Крім того, протокол не містить належних відомостей з приводу того, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Як зазначалось вище, диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона згаданого правопорушення полягає у відсутності податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Положення чинного законодавства, зокрема Податкового кодексу України містять норми, згідно яких платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані: 1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; 2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); 3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни; 4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Отже з диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вбачається, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення конкретних норм податкового законодавства України.

Таким чином у даній категорії справ формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути чіткими та зрозумілими.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах обвинувачення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує для неї можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Уповноваженою на те посадовою особою, яка склала поданий на розгляд суду протокол, формально викладена суть адміністративного правопорушення, а саме не конкретизована його фабула, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та належним чином не викладені фактичні обставини, які мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно діючого на час проведення перевірки керівника товариства ОСОБА_1 , який при цьому на час інкримінованого йому порушення, не був суб`єктом даного адміністративного проступку (спеціальний керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери), оскільки як видно з копій долучених до заперечення протоколу загальних зборів учасників від 15 вересня 2022 року та наказу № 158-к від 16 вересня 2022 року, ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» з 16 вересня 2022 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Таким чином встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.