Справа № 467/1252/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року відсутні,

за ч. 2 ст. 126, ч.ч.5,6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Стосовно вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП

Суд визнав доведеним, що 17 серпня 2025 року о 17 год. 28 хв. на 106 кілометрі автодороги «Благовіщенське Миколаїв» у м. Південноукраїнськ ОСОБА_1 керував мопедом марки «HONDA DIO», моделі AF27, без державного номерного знака, не маючи права керування таким транспортним засобом категорії А1.

Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності його законного представника матері, обставини, відображені у протоколі підтвердив, свою вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що наразі готується до отримання посвідчення водія категорії А1 аби мати змогу керувати мопедом відповідно до чинного законодавства.

Крім цього, вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №426107 від 17 серпня 2025 року, зокрема, щодо часу, місця, способу та інших обставин, які мають значення для прийняття рішення у справі.

До цього ж, судом переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, із якого суд мав змогу отримати додаткову інформацію, яка вказує на причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у тому числі й стосовно процедури складання безпосередньо самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Відомості із наявних у справі рапортів поліції від 18 серпня 2025 року не суперечать іншим матеріалам справи.

Перевіряючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 суд враховує, що відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08 травня 1993 року №340 (з наступними змінами і доповненнями) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Згідно п.3 Постанови №340 транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

А у цьому випадку достовірно установлено, що ОСОБА_1 не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія категорії А1, яка дає право на керування мопедом, а тому його дії повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП, що вказує на правильну їх кваліфікацію.

Проте, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , вказівку уповноваженої особи щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1. «а» ПДР України, зокрема, через таке.

Пункт 2.1. «а» ПДР України зобов`язує водіїв механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У свою чергу, водієм, згідно із п. 1.10 ПДР України, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

А як установлено судом, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, а тому й не має такого статусу.

У той час, як вимога п.2.1. «а» встановлює обов`язок водія мати при собі посвідчення водія, тобто норма стосується спеціального суб`єкта водія, а не будь якої особи, яка керує транспортним засобом без відповідного посвідчення.

Однак, ОСОБА_1 на сьогоднішній день не є водієм, не отримував посвідчення водія,а тому й не міг мати його при собі.

Звідси суд виключає з обвинувачення твердження про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1. «а» ПДР України, проте, визнає його винним за ч.2 ст. 126 КУпАП, як особу, яка керувала транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

Щодо питання учинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП

Крім цього суд визнає доведеним, що 17 серпня 2025 року о 17 год. 28 хв. на 106 кілометрі автодороги «Благовіщенське Миколаїв» ОСОБА_1 керував мопедом марки «HONDA DIO», модел НОМЕР_1 , без державного номерного знака, але не був у застебнутому мотошоломі.

Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3. «г» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності його законного представника матері, обставини, відображені у протоколі підтвердив, свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Крім цього, його вина підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №426117 від 17 серпня 2025 року у частині час, місця та способу учинення правопорушення.

До протоколу додано два рапорти поліції від 18 серпня 2025 року та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які у своїй сукупності вказують на обставини, що підлягають доказуванню у цій справі і які не суперечать даним самого протоколу про адміністративне правопорушення.

При перевірці правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП настає у разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

А згідно п. 2.3 «г» ПДР України під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Так як матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 керував мопедом, не будучи у застебнутому мотошоломі, у той час, як він також визнав свою провину у цьому, то суд вважає кваліфікацію його дій за ч.5 ст. 121 КУпАП вірною,бо він дійсно порушив правила користування мотошоломами.

Загалом обидва протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП стосовно свого змісту, що виключає можливість визнання їх недопустимими доказами.

У цілому суд не виявив істотного порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з боку поліції при складанні протоколів, у тому числі й шляхом перегляду відеозапису з боді камери.

Вимоги ч.1 ст. 270 КУпАП були дотримані, так як судом установлено, що протоколи відносно ОСОБА_1 складались в присутності його законного представника- матері.

Про вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП

Протоколом ЕПР1 №426120 від 17 серпня 2025 року поліція висунула ОСОБА_1 звинувачення у порушенні вимог п. 30.1 ПДР України і у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, бо він 17 серпня 2025 року о 17 год. 28 хв. на 106 кілометрі автодороги «Благовіщенське Миколаїв» керував мопедом марки «HONDA DIO» моделі AF27, без державного номерного знака, який не зареєстрований у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності його законного представника матері, обставини, відображені у протоколі підтвердив, свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Однак, суд, незважаючи на визнання вини особою, яка притягається до відповідальності, має закрити провадження у справі цій частині, зокрема, через таке.

Суд вказує, що відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Вимоги п. 30.1 ПДР України дійсно зобов`язують власників механічних транспортних засобів і причепів до них зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

В суді було встановлено, що власником мопеду дійсно є неповнолітній ОСОБА_1 .

І незважаючи на таке, він в силу диспозиції ч.6 ст. 121 КУпАП не є суб`єктом цього правопорушення.

Бо норма передбачає відповідальність за керування транспортним засобом саме водієм, тобто, встановлює санкцію для спеціального суб`єкта водія.

Водночас, спеціальний суб`єкт це особа (або група осіб), яка має певні індивідуальні ознаки правового статусу, що відрізняють її від інших, і тому на неї можуть поширюватися особливості притягнення до відповідальності, передбачені законодавством, окрім загальних вимог.

У той час, як з мотивів, що наведені судом вище, ОСОБА_1 не набув статусу водія, оскільки не отримував відповідного посвідчення будь якої категорії у встановленому законом порядку.

Звідси, він не може підлягати відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, уповноважена особа помилково зазначила у протоколі про порушення ОСОБА_1 вимог п. 30.1 ПДР України.

Так, він дійсно зобов`язує водія зареєструвати свій транспортний засіб.

Однак, пряма заборона керування незареєстрованим транспортним засобом установлена не п. 30.1, а п. 2.9 «в» ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком.

Тобто, банкетна норма ч.6 ст. 121 КУпАП виконане невірно і тим самим висунуте у такий спосіб звинувачення не вважається законним.

А це вказує на відсутність складу правопорушення у діях особи, відносної якої складено протокол, як то його дійсної об`єктивної сторони.

Бо суд нагадує, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

І тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Бо склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У даному випадку ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, бо не набув статусу водія, а об`єктивна сторона у протоколі відкладена помилково.

Це має наслідком закриття провадження у справі у цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, згідно якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Бо згідно із ч.ч.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

А провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотиви застосування заходу впливу

Таким чином, суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП і, водночас, про закриття провадження у справі про його притягнення до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП з мотивів, що наведені вище.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, однак, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 121 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу (ч.2 ст. 13 КУпАП).

У цій справі суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді суворої догани з огляду на характер вчинених ним правопорушень та особу порушника.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив відразу два правопорушення на транспорті, а мопед є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки може завдати серйозної шкоди за неправильного використання чи внаслідок ДТП.

Крім цього, керування транспортним засобом без отримання відповідної категорії має підвищений ступінь суспільної небезпеки і створює загрозу як для особи, яка керує транспортним засобом, так і для інших осіб.

Крім цього, в ході розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення на відносно значній відстані від місця свого проживання, керуючи мопедом без пристебнутого шолома, що могло мати значні наслідки для нього самого.

Разом із цим, суд враховує, що ОСОБА_1 є студентом, не має самостійного заробітку, виховується у сім`ї, прагне отримати посвідчення водія, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався і своїми діями не спричинив шкоди правам і свободам інших осіб чи їх майну.

При цьому він свою провину визнав, розкаявся у вчиненому, не чинив перешкод поліції при складанні протоколів, дотримувався належної процесуальної поведінки при розгляді справи в суді, так як відразу з`явився до суду за викликом і дав правдиві пояснення по суті справи.

Так само судом враховано відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, і обставин, що її обтяжують згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП.

Одночасно суд не виявив обставин, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, які виключають адміністративну відповідальність.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення не підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, оскільки судом застосовано до порушника захід впливу, а не адміністративне стягнення.

Незважаючи на відсутність акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, суд вбачає у цій справі застосування заходу забезпечення провадження у справі у виді тимчасового затримання транспортного засобу мопеду марки «HONDA DIO» моделі AF27, без державного номерного знака, який належить скасувати.

За правилами ч.2 ст. 36 КУпАП суд приймає рішення про об`єднання матеріалів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , бо вони перебувають на розгляді у одного судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: №467/1252/25 (провадження №3/467/506/25), №467/1253/25 (провадження №3/467/507/25), №467/1254/25 (провадження №3/467/508/25) і присвоїти їм єдиний унікальний номер справи 467/1252/25 і номер провадження-3/467/506/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП і в силу ст. 13, 24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у виді суворої догани.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді тимчасового затримання транспортного засобу скасувати.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ірина Явіца