Справа № 703/2597/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №690460 від 24.04.2025, ОСОБА_1 07.04.2025 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КУпАП, а саме ухилилася від виконання покладених на неї обов`язків опікуна щодо догляду та виховання своїх неповнолітніх онучок, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого останні вчинили крадіжку майна в магазині «Сін-Сей», що по вул. Незалежності в м. Сміла, завдавши матеріальну шкоду на суму 3532,00 грн.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 ЄСПЛ також визнав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції, і у справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Отже при розгляді справи про адміністративні правопорушення судом мають бути застосована процедура та дотримані гарантії прав осіб, прирівняні до таких під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.

У зв`язку із зазначеним, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

В аналогічному контексті Європейський Суд встановив у рішенні у справі «Карелін проти росії», що в разі, якщо здійснюється усний судовий розгляд з метою встановлення обґрунтованості будь-якого «кримінального обвинувачення», висунутого проти підсудного, та якщо було надано адекватну можливість з`явитися у судове засідання і сторона захисту не відмовилася від неї у встановленому порядку, присутність сторони обвинувачення є, як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду (п. 64 рішення Європейського суду з прав людини у справі Михайлова проти України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна є крадіжкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності, зокрема за крадіжку (стаття 185 КК України).

Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу (ч. 2 ст. 97 КК України).

Як визначено ч. 1 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб (ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлений з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб - 3028 гривень. Вказаний розмір прожиткового мінімуму залишився на тому ж рівні із прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Такий розмір дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року (підп. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169).

У зв`язку з тим, що під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення органом, уповноваженим складати протокол, не наведено даних про осіб, які вчинили викрадення майна та опікуном яких є ОСОБА_1 , матеріали справи повернені до ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення.

Матеріали повторно надані до суду 06.06.2025.

З доданих матеріалів вбачається, що діяння, з приводу якого складений протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій станом на 07.04.2025 виповнилося 14 повних років, опікуном якої, на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради є її баба, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій станом на 07.04.2025 виповнилося 17 повних років. При цьому вказані особи не виявлені та не опитані про обставини вчинення правопорушення.

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

В той же час, особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності, зокрема за ст. 185 КК України у разі вчинення крадіжки.

Відтак як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення, пов`язане із крадіжкою майна.

Розмір шкоди, заподіяної правопорушенням, перевищує вказаний в ч. 2 ст. 51 КУпАП, що підтверджується наявною в матеріалах довідкою.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи суд дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, об`єктивну сторону правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , її дії слід оцінити належним чином відповідно до вимог чинного закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення суд виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. При цьому постанова про закриття справи виноситься, крім іншого, у випадку передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.

У зв`язку із викладеним матеріали справи про адміністративне правопорушення слід передати до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для надання їм належної кваліфікації з огляду на об`єктивну сторону вчиненого діяння.

Керуючись ст. 253, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передати до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для вирішення питань кримінального провадження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя І.В.Овсієнко