Справа № 527/2825/25
провадження № 3/527/1308/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине справи, які надійшли 23 вересня 2025 року від Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ізмаїл, Одеської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду не відомі),

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394504 від 22 вересня 2025 року, ОСОБА_1 10 серпня 2025 року о 16 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були присутні під час того як ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , висловлювала в його бік образи та погрози, внаслідок чого завдала шкоди психологічному здоров`ю малолітніх дітей. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394503 від 22 вересня 2025 року, ОСОБА_1 10 серпня 2025 року о 16 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке полягало у висловлюванні образ та погрозах фізичною розправою в його бік, внаслідок чого завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілого, що виразилось в сильних емоційних переживаннях. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зміст протоколів заперечувала, долучила до матеріалів справивитяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.08.2025 за № 0000230. Заперечила факти вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 та своїх малолітніх дітей .

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив обставини правопорушення, що мало місце 10 серпня 2025 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала пояснення аналогічні наданим поясненням ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду було досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394504 від 22 вересня 2025 року, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394503 від 22 вересня 2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.09.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 10.09.2025, ОСОБА_1 від 22.09.2025, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.09.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу № 527/2825/25 провадження № 3/527/1308/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зі справою № 527/2826/25 провадження № 3/527/1309/25 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присвоївши справі № 527/2825/25.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина друга цієї ж статті передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Таким чином, під домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, передбачені ч. 1 цієї статті, які вчинені безпосередньо щодо малолітньої чи неповнолітньої особи, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394504 від 22 вересня 2025 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення нею правопорушення домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх неповнолітніх дітей, яке полягало у висловлюванні брутальної лайки в бік ОСОБА_2 в їх присутності.

Аналізуючи суть вказаного адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення в присутності малолітніх дітей, що не охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі ВАД № 394504 від 22 вересня 2025 року.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 394503 від 22 вересня 2025 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , яке полягало у висловленні образ та погроз фізичною розправою в його адресу, внаслідок чого завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілого що виразились в сильних емоційних переживаннях.

Матеріалами справи не підтверджується наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме факту вчинення домашнього насильства відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , враховуючи пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 в її діях мав місце конфлікт без ознак домашнього насильства.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї (колишнього подружжя) шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не кожний конфлікт є домашнім насильством.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї з ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Нормами ст. 278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі суд першої інстанції, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, серед іншого, суть адміністративного правопорушення.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілому. Однак, в матеріалах справи відсутні докази завданої шкоди потерпілому ОСОБА_2 .

Суд також зазначає, що Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді.

Протоколи складені виключно з пояснень потерпілого, наданих працівникам поліції . До матеріалів справи додані пояснення осіб, які суперечать один одному. В судовому засіданні так само ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 надали суперечливі пояснення. Однак до протоколу не додано жодних інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у них. Жодних даних про погрози, переслідування, залякування, чи позбавлення матеріальних благ або житла потерпілого чи вчинення інших дій, спрямованих на умисне вчинення домашнього насильства щодо нього, судом не встановлено.

Інакше кажучи, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак факт вчинення домашнього насильства не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, а наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про інкриміноване адміністративне правопорушення. За підсумками розгляду справи суд не має права вказувати у постанові на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, які не відповідають змісту протоколу, адже у цьому випадку, суд вийде за межі своєї компетенції, якою, згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи, а не збирання доказів для подальшого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Через недотримання цих вимог буде порушено принципи змагальності сторін, на яких базується судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення та право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення викладеного у протоколі ВАД № 394504 від 22 вересня 2025 року та ВАД № 394503 від 22 вересня 2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справу №527/2825/25 провадження №3/527/1308/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зі справою № 527/2826/25 провадження № 3/527/1309/25 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присвоївши справі № 527/2825/25.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. В. Левицька