П О С Т А Н О В А

Іменем України

"30" вересня 2025 р. Справа153/1488/25

Провадження3/153/727/25-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 09.09.2025 о 17 годині 40 хвилин, автошляху Томашпіль-Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, за географічними координатами 48.3497213 пн.ш., 28.3546112 сх.д., на напрямку Ямпіль (Україна) Косеуць (РМ), в районі прикордонного знаку №0169, на відстані 4500 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску шляхом подолання річки Дністер вплав, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка надсилалася на адресу його місця проживання. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 09.09.2025, в якій він вказав, що йому відомо про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області, справу просив розглянути без його участі.

19.09.2025 за вх.№5900 ОСОБА_1 подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи. Просив долучити до матеріалів справи копію лікарського свідоцтва про смерть його бабусі ОСОБА_2 №207, до якої він їхав на похорон в с. Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області, де проживала остання. Вказав, що у нього не було на меті здійснити спробу перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, про що він вказав у поясненні від 09.09.2025.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ПдРУ №008924Е від 09.09.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.09.2025; акт ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст.268 КУпАП від 09.09.2025; рапорт СІПС ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лейтенанта ОСОБА_3 ; схему виникнення обстановки АДРЕСА_2 09.09.2025; витяг з довідки результатів проведення фільтраційно-перевірочних заходів стосовно громадянина України; копію доповіді в/ч НОМЕР_1 ; копію військового квитка серії НОМЕР_2 , копію лікарського свідоцтва про смерть №207 від 11.09.2025, вважаю не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Частина перша ст.204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Тобто, в даному випадку, в діях ОСОБА_1 міг бути склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, за умови вчинення ним будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер.

Разом з тим, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини про те, що ОСОБА_1 09.09.2025 о 17 годині 40 хвилин, автошляху Томашпіль-Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, за географічними координатами 48.3497213 пн.ш., 28.3546112 сх.д., на напрямку Ямпіль (Україна) Косеуць (РМ), в районі прикордонного знаку №0169, на відстані 4500 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску шляхом подолання річки Дністер вплав, не підтверджуються належними та достатніми доказами.

При цьому, суддя критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, позаяк такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави дійти переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Сам по собі той факт, що ОСОБА_1 перебував у межах території, на якій установлено контрольований прикордонний район, за умови відсутності об`єктивних доказів, які б свідчили про його намір перетнути державний кордон поза межами пункту пропуску, не є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні фото- чи відеофіксація факту вчинення правопорушення чи інші беззаперечні докази, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, який ставиться йому у провину. Як і відсутні відеодокази його первинного опитування, де він пояснював, що дійсно мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Молдова.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, останній свою винуватість у спробі перетину кордону поза пунктами пропуску не підтверджує, а лише зазначає, що «09.09.2025 він знаходився вдома на лікуванні і йому на мобільний телефон зателефонувала мати та повідомила, що померла його бабуся ОСОБА_2 . Після чого, він поїхав в с. Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області на похорон. Не доїжджаючи до м. Ямпіль, на контрольованому пункті в нього було перевірено документи та з`ясувалось, що він самовільно залишив військову частину. Порушувати законодавство України з прикордонних питань, наміру не мав».

Із дослідженого судом копії лікарського свідоцтва про смерть №207 від 11.09.2025 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області.

Рапорт СІПС ВМО впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лейтенанта ОСОБА_3 з фотосвітлиною не підтверджений іншими доказами, а відтак, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищезазначеного, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст.204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, не доведена та не може бути встановлена судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.204-1, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець