Справа № 279/2489/25 провадження №3/279/843/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300097 від 14.04.2025, ОСОБА_1 14.04.2025 о 09.44 год. на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 148 км. поблизу м.Коростеня керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ ACTROS 1846 LS д.н.з. НОМЕР_2 з напівпречепом Krone SDP27 н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Відсторонено водія від керування транспортним засобом шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці згідно ПДР, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Немировський В.І. надав суду клопотання про закриття прорвадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, мотувуючи тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення ознаками наркотичного сп`яніння поліцейський визначив звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що невідповідає обстановці, однак як встановлено з відеозапису жодної з ознак виявлено у ОСОБА_1 не було та й і не виявлялось. Поліцейський в жодній спосіб не перевірив чи реагують зіниці очей на світло, поведінка ОСОБА_1 від початку зупинки та до самого завершення процедури оформлення є адекватною, поводив себе чемно, на всі дії працівників поліції реагував адекватно, погоджувався на всі вимоги та не чинив будь якого опору. Крім того, у матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я з метою виялення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, однак як видно з відеофіксафії, що долучене до матеріалів справи насправді поліцейський будь яких дій які б свідчили про направлення ОСОБА_1 до медзакладу не вчиняв, а лише у відсутність ОСОБА_1 склав адміністративний протокол та вказав, де той має поставити підписи. Також вказує на те, що для того щоб виявити вказане правопорушення той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності) може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення "нетверезого водія". Жодного факту, який давав би законні підстави поліцейському зупиняти автомобіль не вбачається. Причиною зупинки транспорного засобу пояснили тим, що була технічна несправність, а саме розбитий склорозсіювач на причепі, хоча будь яких технічних пошкоджень виявлено не було. Отже, дії працівників поліції були не законні з самого початку від зупинки транспортного засобу до складання протоколу. Однак почали вишукувати будь які підстави для притягнення до адміністративної віфдповідальності та з рештою винесли постанову за порушення ч.1 ст.121-3 КУпАП. З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 у поліцеського не було то сама зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст.35 ЗУ "Про національну поліцію", тобто будь які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

Крім того, захисником Немировським В.І. надано копію рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.09.2025, якою скасовано постанову серії ЕНА №4497575 від 14.04.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАПсуд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Згідно п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, 3 розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

До протоколу долучено відеофайл, з якого вбачається, що працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , які почали перевіряти причип автомобіля та виявили брудний знак та було винесено постанову за ч.1 ст.123-3 КУпАП. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння, де запропонували пройти освідування у медичну закладі на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку та в подальшому службовим автомобілем був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дорогою до ТЦК поліцейські повідомили, що розгляд справи вже проведено, що протокол складений в електронній формі та те, що дадуть йому тільки копію. Крім цього, роз`яснили, що аналіз покаже все, що вживалось протягом 60 днів. Однак, як вбачається з відео протокол складався після відвідування ТЦК на території в службовому автомобілі, тобто після того як зупинили транспортний засіб, як зазначали поліцейські протокол не складався, ОСОБА_1 ознайомився з протоколом та ставив свої підписи біля автомобіля поліцейських на території ТЦК.

Разом з тим, суд не враховує подану копію рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.09.2025, якою скасовано постанову серії ЕНА №4497575 від 14.04.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки скасування постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121-3 КУпАП, не може бути наслідком встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак при цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.

Як встановлено з відозапису, поведінка ОСОБА_1 була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.

Відповідно до ст.19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України (ч. 2).

Згідно зі ст 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленій встатті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд зобов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посвідчення водія НОМЕР_4 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом