КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року

справа № 753/10091/25

провадження № 33/824/3614/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Обухова Володимира Владиславовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення : за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), за ч. 4 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушенні з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Не погоджуючись із постановою суду захисника ОСОБА_1 - Обухова Володимира Владиславовича подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову про закриття провадження в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно пояснень скаржника не впорався з керуванням, визнає свою вину. Будь-які згадки про те, що ОСОБА_1 після ДТП почав вживати алкогольні напої в поясненнях ОСОБА_2 відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, що не відповідає зазначеним положенням ст. 256 КУпАП. Звертає увагу суду, що будь-які докази вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі надані відеозаписи, не містять. Сам лише факт визнання ОСОБА_1 вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, не є достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник Обухов В.В., доводи які зазначені в апеляційній скарзі підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 318515 від 03.05.2025 року вбачається, 02 травня 2025 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Харківське шосе, 180/21 в м. Києві, не обрав безпечну швидкість, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками..

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1 Правил дорожного руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 318515 від 03.05.2025; схемою місця ДТП від 02.05.2025 року, відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 02.05.2025 року.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318574 від 03.05.2025 року, 02 травня 2025 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на вул. Харківське шосе, 180/21 в м. Києві, будучи учасником ДТП, вжив алкогольні напої після ДТП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проведений 02 травня 2025 року о 00 годині 43 хвилин на місці встановлення ознак правопорушення шляхом алкотестування ОСОБА_1 за його згодою технічним приладом «Драгер» № 6820, яким визначено вміст алкоголю 2,38%, що зафіксовано відео доказом - нагрудними відео-камерами працівників поліції БК 4736222, висновком за результатами огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан сп`яніння, вилученням транспортного засобу та посвідчення водія.

Своїми діями ОСОБА_1 також порушив пункт 2.10 «є» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України

Згідно пункту 2.10 є ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 318515 від 03.05.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 318574 від 03.05.2025; чеком приладу Драгер тест № 5817 результат якого становить 2,38 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння 03.05.2025 року та диском долученим працівниками поліції.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівник поліції зазначає, що водій повідомив йому, що після ДТП вживав алкогольний напій. Вказану обставину не було зафіксовано на відеокамеру. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку відмовився проходити тест за допомогою газоаналізатора Драгер, а просив доставити для проходження огляду в медичному закладі, на що працівники поліції погодились. В подальшому на відеозаписі зафіксовано складання протоколу відносно ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП і оскільки вже розпочалась комендантська година ОСОБА_1 погодився пройти тест за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого був позитивний - 2,38 проміле.

Однак, частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Обухова Володимира Владиславовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя