Справа № 233/5507/24
Провадження № 3/932/3922/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 135763 від 24.09.2024, близько 10 год 10 хв., 24.09.2024 за адресою вул. Шевченка біля буд. 274 у місті Костянтинівка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A4 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор номер 9. Від керування т.з. відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві. Відтак, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5. ПДР України, та, як наслідок, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 вищезазначену справу про адміністративне правопорушення було розподілено у провадження судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 з 21 жовтня 2024 року змінилась територіальна підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

19.09.2025 вищезазначена справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була розподілена у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Адвокат Меженна О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні просила суд відкласти розгляд справи, у зв`язку із необхідністю виклику та явки у судове засідання безпосередньо ОСОБА_1 , який зараз знаходиться у зоні бойових дій, оскільки останній може розповісти суду про конфлікт між ним та поліцейськими, який мав місце під час складання протоколу.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли у провадження судді Шевченківського районного суду міста Дніпра 19.09.2025, тобто за п`ять днів до закінчення строків накладення адміністративного стягнення, яке відповідно до абзацу 6 статті 38 КУпАП можливо накласти протягом року з дня вчинення адміністративного правопорушення (події за якими щодо ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП мали місце 24.09.2024), беручи до уваги закінчення строків накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у зв`язку із наявністю відеозапису з бодікамер патрульної поліції, а також те, що ОСОБА_1 було реалізовано право на захист шляхом залучення захисника ОСОБА_2 , відкладення розгляду справи з підстав виклику безпосередньо у судове засідання ОСОБА_1 є спробою сторони захисту затягування судового провадження задля закінчення строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Окрім цього, у судовому засіданні адвокат зазначила, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виписано на невідому особу. З долученого відеозапису вбачається, що відеозйомка велась не з самого початку, оскільки попередньо мав місце конфлікт між співробітниками поліції та військовослужбовцем ОСОБА_1 . Також, адвокат пояснила, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, проте просив надати йому направлення в лікарню для того, щоб він самостійно міг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу серії ЕПР1 №135763 від 24.09.2024, а саме: відеозапис з бодікамер патрульної поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2024 виписаного на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копію військового квитка виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3120360 від 24.09.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; довідку згідно з інформаційної підсистеми Національної поліції України, відповідно до якої ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягався (посвідчення водія НОМЕР_2 термін дії з 20.05.2002, статус не визначена міграція, Категорія А, В, С з 20.05.2002, Центр ДАІ 0506).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію адвоката, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 8 Глави ІІ Інструкції встановлена необхідність складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема, у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец. приладу на місці зупинки.

Дослідивши долучене направлення виписане на ім`я ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що воно відповідає зразку, який наявний в додатках до Інструкції та складений відповідно до встановлених законодавцем процесуальних вимог, зокрема, із зрозумілим зазначенням ім`я особи, стосовно якої таке направлення виписане, а тому доводи сторони захисту не знаходять свого підтвердження з цього питання.

Щодо твердження адвоката з приводу початку відеозйомки не з самого початку, суд зазначає, шо фіксування спілкування зі співробітниками поліції починається безпосередньо після зупинки ОСОБА_1 та продовжується окремим відеозаписом під час проведення процедури виявлення ознак алкогольного сп`яніння в останнього, пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та завершується фіксуванням відмови останнього від проходження такого огляду. Тобто, надані відеозаписи дозволяються суду повно, послідовно, логічно, об`єктивно та з виявленням перебігу ланцюга подій за якими на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, встановити та підтвердити інкриміноване йому адміністративне правопорушення. Окрім того, ознак конфлікту між ОСОБА_1 та співробітниками поліції не було встановлено під час перегляду відеозаписів.

Щодо того, що ОСОБА_1 просив видати йому направлення на проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі з метою самостійного проходження вказаного огляду, суд зазначає наступне.

По-перше співробітники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 відповідний огляд, зокрема, у медичному закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився.

По-друге, відповідно до п. 6, 7 Глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пункт 9 Глави ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункти 15, 16 Глави ІІІ Інструкції регламентують, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пунктом 21 Глави ІІІ Інструкції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, вищезазначеними положеннями законодавства передбачений чіткий алгоритм дій проведення тесту на стан наркотичного сп`яніння водія для належного, обґрунтованого та достовірного встановлення факту адміністративного правопорушення, який повинен проводитися виключно у присутності поліцейського.

Враховуючи імперативність наведеної Інструкції, суд зазначає, що навіть якщо б ОСОБА_1 самостійно пройшов відповідний медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідній лікарні, такий би висновок не мав належної юридичної сили, оскільки згідно з наведених положень Інструкції такий огляд на стан алкогольного сп`яніння був би проведений із процесуальним порушенням законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Оскільки до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено копію військового квитка виданого на ім`я ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна