Провадження № 3/686/7172/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 31 серпня 2025 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в супермаркеті «Най-Най», що за адресою вул. Степана Бандери, 2/1 м. Хмельницького, таємно викрав з полиці магазину напій «Горілка» об`ємом 0,25л., вартістю 38 грн. 20 коп.

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та вказав, що дійсно у вказаний час перебував в магазині «Най-Най», що за адресою вул. Степана Бандери, 2/1 м. Хмельницького, де здійснював купівлю великої кількості товарів. На касі розрахувався за придбаний товар, проте можливо через свій вік був неуважний та випадково не виклав вказаний у протоколі напій. Після того, як він вийшов за межі каси, до нього підійшли охоронці та запросили в службову кімнату. Охоронці звинуватили його в умисному викраденні товару та викликали поліцію. При цьому, пояснив, що будь-якого умислу та необхідності викрадення даного товару не мав.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 ч.1 КУпАП, оскільки будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, матеріали справи не містять, не встановлено таких і судом.

Так, згідно заяви від 31.08.2025 року, представник магазину ОСОБА_2 повідомила у поліцію про крадіжку невідомою особою 31.08.2025 р. о 16 год. 30 хв. в приміщенні «Най-Най», що за адресою вул. Степана Бандери, 2/1 м. Хмельницького, товару «Горілка Святкова Малинівська» об`ємом 0,25л., вартістю 38 грн. 20 коп.

Відповідно до наявних у справі відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що останні прибули до приміщення магазину, де у службовому кабінеті перебував ОСОБА_1 разом із працівниками магазину. При цьому, ОСОБА_1 пред`явив чек на купівлю товарів та пояснив, що можливо випадково не розрахувався за пляшку «Горілка Святкова Малинівська» об`ємом 0,25л., вартістю 38 грн. 20 коп.

Будь-які інші докази у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозиція ч. 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Аналізуючи диспозицію вказаної статті, можна зробити висновок, що відповідальність настає за вчинення закінченого дрібного викрадення чужого майна.

При цьому, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і отримала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.

Згідно з позицією судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, зазначеної в ухвалі від 24 жовтня 2013 року у справі №5-40кс13, нормативне визначення закінченого і незакінченого злочину в поєднанні з фактичними обставинами справи дають підстави дійти висновку про те, що дії особи, яка перебувала в торговому залі і заволоділа товаром, доступ до якого був вільний, подолала (пройшла) з ним касову зону, умисно не оплатила вартість товару і відразу після цього була затримана працівниками охорони торгового закладу, не утворюють закінченої крадіжки чужого майна, а мають розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за частиною другою статті 15 та відповідною частиною статті 185 КК, оскільки така особа не мала реальної можливості розпорядитися товаром на свій розсуд.

Дрібна крадіжка, відповідальність за яку встановлена статтею 51 КУпАП та кримінально каране таємне викрадення майна, відповідальність за яке передбачено статтею 185 КК України, різняться між собою лише таким елементом об`єктивної сторони, як розмір викраденого майна.

Тобто, з урахуванням викладеного, об`єктивна сторона вказаного діяння є саме замахом на дрібне викрадення чужого майна.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить понять стадій правопорушення готування, замаху, що є цілком виправданим з огляду на меншу суспільну небезпеку адміністративного правопорушення в порівнянні з кримінально караним діянням; але цей Кодекс містить окремі статті, що передбачають адміністративну відповідальність за незакінчені дії (наприклад ст.188).

Відсутність адміністративної відповідальності за скоєння замаху на дрібне таємне викрадення чужого майна виключає відповідальність ОСОБА_1 за скоєні ним дії.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили наявність у ОСОБА_1 прямого умислу і корисливої мети на викрадення майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи встановлені факти, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 51, 245, 247 п. 1, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: