ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1303/25
провадження №3/691/539/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2025 17:55:00 с. Мліїв, вул. Данила Кушніра 80 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки на приладі газоаналізатор алкотест Драгер 6810, результат тесту 0,70%. Вчинено повторно протягом року. Застосовувалася нагрудна камера 21100200. Чим порушив п. 2.9. ПДР - Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті. Відповідальнсть передбачена: ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Він же, 13.09.2025 17:55:00 с. Мліїв, вул. Данила Кушніра 80 керував автомобілем ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто взагалі його не отримував, будучи притягнутим 11.11.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова БАД99078. Чим порушив п. 2.1а. ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Відповідальність передбачена: ст. 126 ч. 5 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло, про день і час слухання був належним чином та своєчасно повідомлений в установленому законодавством порядку, що підтверджено Довідкою про доставку смс.

За таких обставин, приходжу висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Відповідно до статті 14, 53 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до пункту 1.9 ПДР Україн, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті Та, згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності з пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Та, згідно частини 2 статті 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд, згідно до статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: 1. протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452834 від 13.09.2025 року, тестом № 4051 з алкотестера "Драгер", результат 0,70 %; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.09.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технінчих засобів від 13.09.2025, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,70 %; копією постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2024 року, про визнання винним та притягнення до адмінвідпоідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, справа № 691/1305/24 (ч. 2 ст. 130 КУпАП); 2. протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452866 від 13.09.2025 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 099078 від 11.11.2024 року, про визнання винним ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП (ч. 5 ст. 126 КУпАП), та письмовими поясненнями особи, яка притягається до адмінвідпоідальності ОСОБА_1 , що 13.09.2025 року близько 18.00 години керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_1 та в с. Мліїв по вул. Данила Кушніра був зупинений поліцейськими, було запропоновано пройти освідування та приладу Драгер, погодився та прилад показав позитивний результат 0,70 % про що складено протокол, може пояснити, що близько 02 години вживав горілку, після чого ліг відпочивати, вину визнає та обіцяє більше не повторювати, до відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння вже притягувався, знав, що позбавлений права керування; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5714638 від 13.09.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, та відеозаписом події.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, що узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП (повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторне протягом керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) вірно.

Підстав для закриття провадження у даній справі не встановлено.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами статті 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Та те, що згідно з законодавством України вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (частина 2 статті 36 КУпАП).

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. З правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 2, 245, 251, 255, 276, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Л. П. Синиця