головуючий у суді І інстанції Кабанячий Ю.В.
провадження № 33/824/3193/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Євсюкова Федора Борисовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 16 листопада 2024 року о 13 год. 15 хв. в с. Гнідин, Бориспільського р-ну Київської обл., блок пост, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Євсюков Ф.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 16 листопада 2024 року, приблизно о 13:00 год., керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений інспектором Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Свінціцьким P.A. в селі Гнідин Бориспільського району Київської області по вул. Центральна блокпост 1-й шлюз.

Після зупинки транспортного засобу інспектор Свінціцький P.A. , отримавши від водія документи: водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб, не пояснюючи причини зупинки, почав поводити себе зухвало, висловлювався в адрес водія в принизливій формі та звинувачував останнього, що він перебуває у стані сп`яніння, вів розмову з водієм російською мовою.

Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично заперечив факт вживання наркотичних засобів та повідомив працівнику поліції про його неналежну поведінку, зазначивши, що він відмовляється від проходження огляду у зазначений поліцейським спосіб і в такому випадку свої права він буде захищати вже в суді.

Водій також зазначив, що його вигляд свідчить лише про звичайну людську втому, оскільки останній багато часу проводить за кермом, на що поліцейський почав виражатися в адрес водія нецензурною лайкою та наказав водію припаркувати свій автомобіль вздовж дороги.

У ході бесіди інспектор Свінціцький P.A. , не реагуючи на зауваження водія щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння повідомив, що він запросить двох свідків та зафіксує факт відмови від проходження медичного огляду.

Працівником поліції не роз`яснено водію, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад правопорушення і відповідальність така ж, як при керуванні в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

У подальшому інспектором Свінціцьким P.A. було надано водію для ознайомлення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вказаного документа інспектор ВРПЛ Бориспільського РУП майор поліції Бондрачук O.A. доставив 16 листопада 2024 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, назву якого зі змісту указаного документу встановити неможливо.

Ознайомившись з указаним документом водій ОСОБА_1 власноручно зробив запис на вказаному документі та зазначив наступне «Дії вважаю не обґрунтованими. Від проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовляюсь».

Вказує, що викладені у направлені відомості не відповідають дійсності, оскільки водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я працівники поліції не доставляли, а майор поліції Бондарчук O.A. навіть не спілкувався із водієм.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було повідомлено про призначену судом дату наступного (третього) судового засідання на 26 березня 2025 року.

Одночасно захисником ОСОБА_1 - адвокатом Євсюковим Ф.Б. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження указаної постанови, яке обґрунтовано тим, що постанова суду першої інстанції від 26 березня 2025 року складена та направлена через систему «Електронний суд» 09 травня 2025 року.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено 26 березня 2025 року, а останнім днем для подання апеляційної скарги у розумінні частини 2 статті 294 КУпАП, було 07 квітня 2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні у судовому засіданні 26 березня 2025 року, а 09 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи судом першої інстанції присутніми не були, доказів отримання ними оскаржуваної постанови матеріли справи не містять, апеляційна скарга подана 16 травня 2023 року, апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав вимоги апеляційної скарги та зазначив, що він працював у службі таксі, їхав на своєму автомобілі через блок-пост, віз доставку. Він був зупинений працівниками поліції, які перевірили його документи та у грубій формі запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вказує, що він не мав ознак сп`яніння, був тверезий та через грубість працівника поліції відмовився від проходження. Зі скаргою на дії працівника поліції не звертався. Зазначає, що працівник поліції не пересвідчився у наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, зокрема не перевірив його зіниці за допомогою ліхтарика.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу серії ЕПР1 № 175079 додано:

довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 4);

довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП (а.с.5);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7);

письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що 16 листопада 2024 року о 13:20 год. в с. Гнідин, Бориспільського р-ну Київської обл., блок пост, вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків. У присутності свідків водій автомобіля марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. При цьому мав ознаки наркотичного сп`яніння (а.с.9,10);

відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я; ОСОБА_1 заперечував вживання ним наркотичних речовин, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначив, що у нього вже було 130 КУпАП тому він вважає поліцію корумпованою, а відмова від проходження огляду є його принциповою позицією.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

В апеляційній скарзі та у поясненнях наданих під час судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 посилався на те, що він у стані наркотичного сп`яніння не перебував, працівники поліції не вчинили дій для перевірки наявності у нього цього стану.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.

Щодо доводів про те, що викладені у направлені на огляд відомості не відповідають дійсності, оскільки водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я працівники поліції не доставляли, апеляційний суд враховує таке.

Інструкцією визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Указаною Інструкцією не передбачено обов`язкового заповнення поліцейським та вручення водію направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я у разі відмови такого водія від проходження огляду.

При цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, а також власноручним написом ОСОБА_1 на направленні: «Дії вважаю не обґрунтованими. Від проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовляюсь».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Євсюков Ф.Б. посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим захисник просив апеляційний суд допитати указаних свідків.

Вирішуючи указане клопотання, апеляційний суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 саме пункту 2.5 ПДР України, який передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП (в редакції, яка діяла на час складання протоколу) огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції застосовувалися технічні засоби відеозапису, який наявний у матеріалах справи та на якому зафіксовані обставини, які викладені у протоколі. При цьому захисник ОСОБА_1 - адвокат Євсюков Ф.Б., заявляючи клопотання про виклик та допит свідків, не обґрунтував які саме обставини вони мають підтвердити або спростувати. У зв`язку з цим, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні указаного клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Євсюкова Федора Борисовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Євсюкову Федору Борисовичу строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Євсюкова Федора Борисовича залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова