Справа № 444/3537/25
Провадження № 3/444/1784/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Жовква Львівської області, Україна

02 жовтня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника матері ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець, проживаючий та зареєстрований: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України документ № НОМЕР_3 від 08.07.2022 року орган що видав 4621, ІПН НОМЕР_4 , УНЗР 510), за частиною 1 статті 130 КУпАП.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 , 08.09.2025 о 00 год. 19 хв. в с. Погарисько по вул. Козацька, 3, в порушення п. 2.9 а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, керував транспортним засобом мотоциклом Мустанг, номерний знак НОМЕР_5 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту 0, 49 проміле.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він приїхав на мотоциклі до своїх знайомих які стояли на дорозі та дуже хотів пити. Йому дали випити якусь рідину, якої він випив біля пів літри. Підозрює, що там міг бути алкоголь. В подальшому стояв та розмовляв із своїми знайомими і в цей час під`їхали працівники поліції які перевіривши документи через дію та відмовилися повертати йому його телефон та сказали сісти і від`їхати трохи де пообіцяли повернути телефон. Він так зробив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання вини правопорушником ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 446896 від 08.09.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 08.09.2025 о 00 год. 19 хв. в с. Погарисько по вул. Козацька, 3, керував транспортним засобом мотоциклом Мустанг, номерний знак НОМЕР_5 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту 0, 49 проміле;

квитанцією приладу Drager Alсotest 6820, з якої вбачається позитивний результат тесту 0,49 проміле;

відеозаписом події на диску;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 0, 49 проміле і ОСОБА_1 з таким результатом згоден, що ствердив підписом в акті;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що від такого водій відмовився.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису на СД диску вбачається, що на такому зафіксовано, як водій ОСОБА_1 керує т/з та в подальшому після зупинки продув прилад Драгер, який показав результат 0, 49 проміле із таким результатом ОСОБА_1 погодився. Також ізщ відеозапису вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час його руху на мотоциклі та який в подальшому пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. В ході зупинки, після зупинки т/з, в ході розмови ОСОБА_1 жодного разу не вказував, що не керував т/з, чи його про це хтось заставив, чи щоб йому повертали телефон. Більше того на відео чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і про це неодноразово заявляє працівникам поліції, що вживав спиртне.

Суд не надає віри показам ОСОБА_1 , про те, що він не керував т/з, а його змусили це зробити працівники поліції, а також в тому що він не вживав спиртного, та розцінює такі покази, що дані з метою уникнення відповідальності, оскільки такі пояснення не підтвердженні жодними доказами і з дослідженого відео жодним чином не вбачається, щоб ОСОБА_1 заперечував як сам факт керування т/з, так і те, що у нього відбирали телефон та вимагали проїхати, щоб телефон віддати. А сам факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується доказами наведеними вище та і особистим поясненням ОСОБА_1 зафіксованого на відео де він зазначає, що вживав алкогольні напої.

Оцінені судом докази доводять вину неповнолітнього ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2,9.а) ПДР України.

Дії водія ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Відповідно до вимог ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Разом з тим, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника який з метою уникнення відповідальності давав неправдиві свідчення, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_1 заходів впливу передбачених ст. 24-1 КУпАП та вважає, що останній підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого правопорушення, зважаючи, щоадміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 , який порушуючи Правила дорожнього руху, створює небезпеку та загрозу для оточуючого суспільства, слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане покарання, на думку суду, сприятиме виправленню адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 23, 33, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із неповнолітнього ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Ясиновський Р. Б.