Справа № 755/3067/25 Суддя в І-й інстанції Галига І.О.
Провадження № 33/824/2376/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С., розглянувши справу за апеляційною скаргою представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С. на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлене у вину те, що він, 21 грудня 2024 року, о 16 год. 50 хв., у м. Києві по пр-ту Л. Каденюка, 7, керуючи транспортним засобом «NISSAN X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконавшись у безпечності руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого продовживши некерований рух, здійснив зіткнення з автомобілем «NISSAN X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , а автомобіль «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , продовживши некерований рух здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , після чого автомобіль «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , продовживши некерований рух, здійснив наїзд на металеве колесо відбійнику. Унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_5 з автомобіля «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_4 , отримали тілесні ушкодження.

У апеляційній скарзі адвоката Мельниченка М.С. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт послався на те, що судовий розгляд проведено неповно, показання надані потерпілим ОСОБА_6 , взагалі не відповідають дійсності, долучені докази стороною захисту не були оцінені, заперечення не спростовані, а висновки суду базуються без врахування показань водіїв та їх аналізу в розрізі інших матеріалів. Звернув увагу, що судовий розгляд відбувся без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , та не маючи письмових пояснень ОСОБА_2 ухвалив оскаржуване рішення. Крім того, головним доказом оскаржуваної постанови, є відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди. Однак аналіз цього відео, судом проводився лише на власний розсуд, без участі відповідних фахівців у галузі автомеханіки. Звернув увагу, що твердження водія ОСОБА_1 про те, що смуга, на яку він хотів перелаштуватись, була вільною не відповідає дійсності, оскільки на відео вбачається світло фар автомобіля «Honda CR-V», що спростовує вказане твердження. Отже, з урахуванням цього запису, показання водія ОСОБА_1 , про відсутність автомобіля «Honda CR-V», не відповідають дійсності. Окрім того, його показання щодо виконання водієм ОСОБА_2 маневру обгону також не відповідають дійсності, оскільки із відеозапису вбачається ще один автомобіль, який рухався центральною смугою. Суд не звернув увагу на той факт, що безпосередньо перед ДТП у смузі руху водія ОСОБА_1 , почали зупинятись та перелаштовуватись автомобілі в полі його зору з`явився у статичному положенні інший транспортний засіб, у зв`язку з чим ОСОБА_1 застосував гальмування з подальшим зміщенням у ліву смугу. З аналізу обставин, дії водія ОСОБА_1 були пов`язані з об`їздом перешкоди, а маневр був вимушеним через відсутність безпечної дистанції. Щодо доводів суду про те, що водій ОСОБА_2 , перевищив дозволену швидкість, вони ґрунтуються лише на припущеннях водія ОСОБА_1 та суб`єктивному сприйнятті відеофайлу. Крім того, суд не маючи жодного доказу на підтвердження факту руху автомобіля «Honda CR-V», зі швидкістю яка б перевищувала 50 км/год, встановив в діях ОСОБА_2 порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху. Окрім цього, судом безпідставно зроблено висновок про те, що водій автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_2 не вжив жодних заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Апелянт звертав увагу суду на матеріали справи, зокрема на схему ДТП, з якої вбачається наявність характерних ознак екстренного гальмування та намагання уникнути зіткнення. Так, на схемі зафіксовано: сліди аварійної деформації обох транспортних засобів, розсипи уламків скла, чіткі сліди гальмування автомобіля «Honda CR-V», під керуванням ОСОБА_2 . Наведене свідчать про те, що водій ОСОБА_2 вживав заходів для запобігання зіткненню, а отже вказані висновки суду є безпідставними та не підтверджуються належними доказами. Указав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю стверджується зібраними матеріалами. Просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу адвокатаМельниченка М.С., ОСОБА_1 вказав на її необгрунтованість. Вказав, що адвокат не спростував фактичними доказами зміст постанови суду першої інстанції щодо обставин справи. Зокрема, не спростовано, що саме ОСОБА_1 не переконався у безпеці маневру перестроювання. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Вислухавши пояснення:

представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив цю скаргу задовольнити;

особи щодо якого закрито провадження ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її доводи необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні даної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Зариваючи провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП місцевий суд послався на те, що у ході провадження у справі не здобуто доказів, якими би доводився факт порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 та 10.3 ПДР України. На думку місцевого суду, фактичні обставини, які встановлені за допомогою наявного у матеріалах справи відеозапису дають підстави стверджувати про те, що інкриміноване ОСОБА_1 порушення вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України не перебуває у причинному зв`язку із ДТП. Натомість, місцевим судом указано на наявність у діях ОСОБА_2 порушень вимог п.12.1 - 12.3 ПДР України. Між тим, такий висновок не ґрунтується як на зібраних у справі доказах, так і на вимогах законодавства і погодитись із ним не можливо.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 228400 ОСОБА_1 у вину поставлено порушення вимог п.10.1 і 10.3 ПДР України. Пунктом 10.1 ПДР визначений обов`язок водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатись у безпеці таких дій та не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Пунктом 10.3 ПДР визначений обов`язок водія у разі перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом, що зроблений за допомогою відеореєстратора автомобіля який рухався за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , зафіксована подія ДТП, встановлюються фактичні дані, що передували ДТП та призвели до її настання, а також встановлюється механізм цієї ДТП. Відеозапис розпочинається о 16 год. 48 хв. 50 сек., у середній смузі руху рухається автомобіль. О 16 год. 49 хв. 38 сек. цей автомобіль пригальмовує, а о 16 год. 49 хв.42 сек. розпочинає маневр перестроювання у крайню ліву смугу руху. О 16 год. 49 хв. 44 сек. в кадрі з`являється інший автомобіль, який прямолінійно рухається у крайній лівій смузі руху. О 16 год. 49 хв.45 сек. у крайній ліві смузі руху відбувається зіткнення цих автомобілів.

Учасники судового розгляду визнають ту обставину, що автомобіль який рухається у середній смузі руху, здійснює перестроювання у крайню ліву смугу руху де його ударяє інший автомобіль є автомобілем «NISSAN X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Автомобіль який рухається прямолінійно у лівій крайній смузі руху та здійснює зіткнення із автомобілем, який перестроївся на цю смугу руху із середньої смуги руху є автомобіль «Honda CR-V» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Аналіз даного відеозапису дає підстави стверджувати про те, що водій ОСОБА_1 розпочинаючи маневр перестроювання у крайню ліву смугу руху, відповідно до вимог п.10.3 ПДР України зобов`язаний був дати дорогу автомобілю, який рухався по цій смузі руху, тобто автомобілю під керуванням ОСОБА_2 . Не давши дорогу цьому автомобілю водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.3 ПДР України. Саме це порушення призвело до зіткнення автомобілів, а тому порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із зіткненням та наступним пошкодженням автомобілів.

Посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався у середній смузі руху, а маневр виїзду у крайню ліву смугу руху здійснений після виконання маневру перестроювання водієм ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи, оскільки зазначеним вище відеозаписом зафіксований лише прямолінійний рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2 . Із урахуванням швидкості із якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а також періоду часу із початку виконання водієм ОСОБА_1 маневру перестроювання до зіткнення автомобілів, виконання водієм ОСОБА_2 маневру виїзду у крайню ліву смугу руху після виконання такого маневру водієм ОСОБА_1 , є неможливим.

Посилання водія ОСОБА_1 на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався із перевищенням швидкості не виключає наявності у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.10.3 ПДР України. Як зазначалось вище, відповідно до п. 10.3 ПДР України водій, який здійснює перестроювання зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на які він має намір перестроїтися. Відповідно до п.1.10 ПДР України «дати дорогу» є вимогою до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; За змістом п.10.3 ПДР України транспортний засіб, який рухається по смузі руху на яку перестроюється інший транспортний засіб має превагу у русі. Наведене дає підстави стверджувати про те, що водій ОСОБА_7 здійснюючи перестроювання у крайню ліву смугу руху не повинен був вчиняти будь-яких дій, в тому числі і не продовжувати перестроювання, які би примусили водія ОСОБА_2 змінити напрямок руху або швидкість.При цьому суд звертає увагу на те, що зазначеним вище пунктом ПДР України не передбачено можливості для водія, який зобов`язаний дати дорогу здійснювати оцінку правомірності руху транспортного засобу, який має перевагу у русі, його швидкості та інших обставин, які перебувають поза межами вимог, передбачених п.1.10 ПДР України в частині роз`яснення терміну «дати дорогу».

Суд враховує висновок експерта КНДІСЕ № СЕ-19/111-25/26097-ІТ від 05.05.2025 року, відповідно до якого, в діях водія автомобіля «NISSAN X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.10.1 та п.10.3 ПДР України, які створювали умови для настання події і знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Висновок експерта ОСОБА_8 від 19.06.2025 року судом не приймається, оскільки він не узгоджується ні з матеріалами справи, ні з положеннями ПДР України. Так, експертом вимоги п.10.3 ПДР України та 1.10 ПДР України в частині визначення терміну «дати дорогу» витлумачені не у повній відповідності їх змісту, що призвело до хибних, на думку суду, висновків щодо технічних причин ДТП, якими, відповідно до висновку експерта, є однобічні дії водія автомобіля «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . Апеляційним судом при цьому враховується те, що саме дії водія ОСОБА_1 , які проявилися у виїзді на смугу руху по якій рухався автомобіль без надання йому переваги у русі призвели до початку розвитку дорожньої ситуації, яка закінчилася зіткненням транспортних засобів. Суд повторно констатує те, що відповідно до змісту п.1.10 та п.10.3 ПДР України дотримання вимог цих пунктів не передбачає необхідності оцінки дій водія, якому необхідно дати дорогу, у тому числі і щодо швидкості його руху.

Неврахування зазначених вище обставин призвело до необґрунтованих висновків про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. У зв`язку із цим, постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із ухваленням у справі нової постанови.

Апеляційним судом визнається доведеним те, що 21 грудня 2024 року о 16 год. 50 хв., у м. Києві по пр-ту Л. Каденюка, 7, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «NISSAN X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, в порушення вимог п.10.1 та 10.3 ПДР України не переконавшись у безпечності руху та не давши дорогу, виїхав у крайню ліву смугу руху де допустив зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він перестроївся. Після цього продовживши некерований рух автомобіль «NISSAN X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , а автомобіль «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_2 , продовживши некерований рух здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Унаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_5 з автомобіля «Ford Escape», номерний знак НОМЕР_4 , отримали тілесні ушкодження.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується зібраними у справі доказами, наведеними вище. Враховуючи викладене суд, у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, вважає за необхідне винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки на час ухвалення цього рішення закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне подальше провадження у справі закрити із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С. задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Подальше провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.