ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2094/25 Головуючий в 1 інст. Каряка Д.О.
Провадження №33/807/920/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вартанової Г.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вартанової Г.М. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2025 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять рік, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 15 квітня 2025 р. о 08:54 годині, гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом «ВАЗ-21099» номерний знак НОМЕР_2 , по трасі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», 475 км., при цьому не маючи права керування транспортним засобом, тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Вартанова Г.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП співробітниками поліції було здійснено ряд порушень норм чинного законодавства, оскільки відсутні належні та допустимі докази його провини.

Наголосила, що підставами для скасування оскаржувана рішення є: неповно встановлені необхідні для вирішення справи обставини; докази, що містяться в матеріалах справи, не доводять обставини правопорушення; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що правова кваліфікація, яка викладена в протоколі є хибною, що свідчить про відсутність складу і події адміністративного правопорушення. Наведене обґрунтовує тим, що 17 березня 2023 року ОСОБА_1 рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області був визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Зазначене рішення набрало законної сили 28 листопада 2023 року, після апеляційного розгляду справи. Отже, з дня постановлення рішення апеляційним судом по теперішній час, у тому числі і на час складання протоколу, ОСОБА_1 є особою. позбавленою права керування ТЗ, а не особою, яка такого права не має, як хибно вказано в протоколі. Зазначені положення відображенні і в Інструкції МВС від 7 грудня 2009 року № 515.

Посилаючись на відсутність у ст. 317-1 КУпАП часових обмежень вважає, що до часу повернення особі посвідчення водія, така особа вважається позбавленою права керування ТЗ. А отже, фабула протоколу повинна була бути викладеною, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за керування ТЗ як особа, позбавлена права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, оскільки така кваліфікація правопорушення є вірною.

Звертає увагу суду, що суддя суду першої інстанції навмисно проігнорував обґрунтоване клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи та розглянув справу без її участі та участі ОСОБА_1 , внаслідок чого порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, а також право на доступ до правосуддя, принцип змагальності та рівності сторін, право ОСОБА_1 на захист. Крім того, судом проігноровано клопотання сторони захисту про виклик поліцейського Башинського М.С., з метою отримання пояснень щодо кваліфікації правопорушення, викладеної в протоколі.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Викликати та допитати інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області - Башинського М.С.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що ні захисник ні ОСОБА_1 участі під час розгляду справи не приймали, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомились лише 3 липня 2025 року в системі «Електроний суд».

Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2025 року.

У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Вартанова Г.М. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, відмовилась від поданого клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 . Зазначила про невірну кваліфікацію, викладену в протоколі, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130, а отже є особою, яка не мала такого права.

ОСОБА_1 просив на накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Вартанову Г.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався в повному обсязі, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301309 від 15 квітня 2025 р. підтверджується:

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 9 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 7);

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, капітана поліції О.Хоменко, відповідно до якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повторність за ст. 126 КУпАП (а.с. 9);

- відеозаписом події (а.с. 11);

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

На доводи сторони захисту щодо порушення судом прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки суд проігнорував клопотання захисника про відкладення розгляду справи, розглянувши справу без їх участі, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Матеріали справи засвідчують, що суд першої інстанції двічі призначив розгляд справи на 14 травня 2025 року та 29 травня 2025 року, проте, за клопотанням сторони захисту та у зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , судові засідання відкладались, а вже у випадку третьої неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника - 23 червня 2025 року розглянув справу за їх відсутністю. Слід зазначити, що у обох випадках ОСОБА_1 був повідомлений належним чином за допомогою доставки повідомлення у додатку «Вайбер».

Разом із цим, відеозапис події, який міститься в матеріалах справи засвідчує обізнаність ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що він поставив свій власний підпис і в протоколі.

Сам по собі факт розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та дату судового засідання, проте останні в судове засідання повторно не з`явилися.

Крім того, матеріали справи засвідчують про надходження до суду клопотання адвоката Вартанової Г.М. про відкладення судового засідання о 9 годині 9 хвилин, вже після початку розгляду судом даної справи.

На доводи сторони захисту про неправильну кваліфікацію, викладену в протоколі, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а отже є особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, слід зазначити наступне.

Відповідно до постанови судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, після апеляційного перегляду набрало законної сили 28 листопада 2023 року.

Отже, ОСОБА_1 фактично був позбавлений права керування транспортними засобами до 28 листопада 2024 року.

Згідно довідки старшого інспектора адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП О.Хоменко посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.03.2009 року на ім`я громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - зданий на збереження до РСЦ № 1245».

Відповідно до п. 20 Постанови КМУ № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами»

Позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, протягом трьох робочих днів із моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) на території України особи, зазначеної в цьому рішенні. Доступ до судових рішень за умов технічної реалізації може забезпечуватися шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень і Єдиним державним реєстром МВС.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Отже на дату складання протоколу 15 квітня 2025 року, строк дії рішення суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами скінчився, та обставина, що ОСОБА_1 не звертається до відповідного центру МВС для отримання посвідчення водія, не може бути покладеною в основу доказів його невинуватості в інкримінованому йому проступку та не впливає на правильність кваліфікації його дій.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Сукупністю вищевказаних доказів підтверджується те, що ОСОБА_1 згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 9 березня 2025 року серія ЕНА № 4231203 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеним те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Вартановій Гаяне Михайлівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Вартанової Гаяне Михайлівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/2094/25