ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Оверченко О.А. на постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

адвоката Оверченко О.А.

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

При обставинах встановлених місцевим судом, 11 листопада 2024 року об 11.20 годині в с. Орлівщина по вул. Центральна, 24, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, неприродна блідність, звужені зіниці які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторно протягом року, згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та незаконність рішення суду та порушення норм матеріального права.

Вважає, що судом не надана належна правова оцінка фактичним обставинам справи та відеозапису, що міститься в матеріалах, оскільки ОСОБА_1 на місці наполягав на проходженні огляду за допомогою газоаналізатору Драгер та заявив про погане самопочуття, після чого самостійно викликав швидку допомогу, яка доставила його до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно відповіді на адвокатський запит КП ОЦУМД та МК ДОР, зазначає, що ОСОБА_1 прибув до лікарні з діагнозом реактивний панкреатит з больовим синдромом та візуально був без ознак сп`яніння, що в свою чергу спростовує ствердження співробітників поліції про наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу, на порушення порядку як проведення огляду так і складання адміністративного матеріалу, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та для вказаної категорії осіб закон передбачає спеціальний порядок проходження огляду. Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, за відсутності працівника Військової служби правопорядку у ЗСУ або командира начальника військової частини, а тому протокол є недопустимим доказом.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про час і дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку смт-повідомлень, захисник зауважила, що позиція захисту узгоджена та вважала за можливе проводити розгляд без участі її підзахисного, а тому відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 .

Вислухавши адвоката Оверченко О.А., яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні з викладених в ній підстав, зауважувала на істотних порушеннях допущених під час складання протоколу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних доводів, переглянувши відеозапис події, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вважаю, що вищезазначені вимоги закону дотримано в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмові у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№1710345 від 11 листопада 2025 року складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, неприродна блідність, звужені зіниці які не реагують на світло та від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР; відеозаписом з боді-камер співробітників поліції на якому зафіксовані обставини події 11 листопада 2025 року та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи адвоката щодо недоведеності факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис події, з якого слідує, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, та дійсно зазначає про незадовільний стан здоров`я та наявність в нього електронного направлення до лікаря, однак при цьому після роз`яснення співробітниками поліції про виявлення ознак наркотичного сп`яніння та необхідності відповідно до вимог «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), пройти огляд саме у медичному закладі у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 категорично відмовився, при цьому йому попередньо було роз`яснено, що у разі відмови відносно нього буде складених протокол.

Ствердження ОСОБА_1 щодо можливого проходження огляду у Новомосковській лікарні є неприйнятними, оскільки Наказом департаменту охорони здоров`я обласної військової адміністрації від 27 лютого 2024 року №258/0/197-24 визначено чіткий перелік медичних закладів та лабораторій, яким надано право на проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак сп`яніння та відповідно КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР, обслуговує території Новомосковського району.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої ст. 14 ЗУ Про державних рух, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст. 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 цього Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, ПДР та іншими нормативними актами.

Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені як вказаним Законом так і Правилами дорожнього руху, зокрема, виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

При перевірці матеріалів та відтворенні відеозапису, апеляційним судом чітко встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Доводи захисту щодо безпідставності висунутої вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та не відповідних ознак сп`яніння є необґрунтованими, оскільки працівниками поліції після встановлення особи водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з останнім виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджується і відеозаписом та відповідно до вимог Інструкції останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння відноситься до компетенції поліцейського при спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, а саме проходженням огляду, а тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які об`єктивно підтверджується відеозаписом, наразі немає підстав.

Так, дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, відповідного зразка, процедуру проходження огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на спеціальному технічному засобі відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Доводи захисту щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_1 з посиланням на медичну документацію, заслуговують на увагу, однак не спростовують факту відмови та обов`язку водія пройти огляд у встановленому законом порядку.

Крім того, зважається на те, що вказане порушення п. 2.5. ПДР ОСОБА_1 допущено вдруге, про що свідчить постанова Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відомості про те, що вказана постанова скасована стороною захисту не надана.

Ствердження сторони захисту щодо порушення процедури проходження огляду, з посиланням на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та відповідно співробітниками поліції повинно була дотримана процедура, передбачена Порядком №32 та вимогами ст. 266-1 КУпАП, є неприйнятними, оскільки будь-яких даних про те, що останній на час зупинки не знаходився на території військової частини чи місця дислокації або виконував бойові завдання та такі відомості не надав, а лише зазначив, що йому треба прямувати до лікаря, а тому були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння відповідно до вказаного захисником порядку.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Оверченко О.А., - залишити без задоволення.

Постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста