Житомирський апеляційний суд
Справа №288/153/25 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Номер провадження №33/4805/558/25
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26.01.2025 о 20 год 27 хв в селище Попільня по вулиці Київська (Калініна), 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за згоди водія за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат 1,23 проміле, тест № 875, чим порушив пункт 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам, не підтверджена належними та допустимими доказами. Отримавши результат тесту 1,23 проміле, працівники поліції його оголосили, вказали на стан алкогольного сп`яніння водія, проте не з`ясували чи згоден він з результатами технічного приладу, а відразу розпочали складати адміністративні матеріали. Вважає, що уповноважені особи не забезпечили проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, у зв`язку з чим такий, відповідно до ст.266 КУпАП, є недійсним. Також, зауважив, що підпис ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не вказує на те, що водій погодився з результатами тесту Драгер, з відеозапису не вбачається як останній підписує зазначений акт. На його думку, складений протокол про адміністративне правопорушення, до з`ясування думки у водія щодо його згоди з результатом огляду, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів, є недопустимим доказом у справі. Окрім того, звернув увагу на порушення працівниками поліції вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що участі в розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав лише 25.03.2025 в суді першої інстанції (а.с.37).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Яковенко А.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена, як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 231013 від 26.01.2025, відповідно до якого 26.01.2025 о 20 год 27 хв в селище Попільня по вулиці Київська (Калініна), 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за згоди водія за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат 1,23 проміле, тест № 875 (а.с.1); постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3942235 від 26.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5); роздруківкою приладу «Драгер» ALCOTEST № 6810, тест № 875 від 26.01.2025, результат тесту -1,23 ‰ (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7); направленням інспектора СРПП відділення поліції № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області від 26.01.2025 на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.9); розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування (а.с.10); відеозаписом події (а.с.13); копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 по справі № 643/12594/23 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15.01.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.14-15, 16-19).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Зібраними у справі письмовими доказами та відеозаписом об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, який показав позитивну пробу 1,23 проміле, тобто, перевищення допустимої норми. Будь-яких зауважень щодо процедури проходження і результату огляду водій не заявляв.

Слід зазначити, що лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь-яких зауважень. На направленні його до закладу охорони здоров`я не наполягав, хоча особисто був ознайомлений з відповідним письмовим направленням, про що свідчить його підпис. За таких обставин, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відеозаписом не зафіксовано підписання водієм інших документів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, не свідчить, що водій не підписував складені працівниками поліції документи. Належних доказів службового підроблення з боку працівників поліції суду стороною захисту надано не було.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256,266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому поліцейський не мав повноважень на проведення його огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. У даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. На обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП.

Посилання на судові рішення, якими підтверджується повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, наявне в описі матеріалів, направлених до суду, що спростовує доводи захисника про протилежне. Водночас навіть за відсутності такого посилання сам факт притягнення до відповідальності залишається встановленим і підтверджується судовими рішеннями, наявними у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич