Справа № 503/1401/25
Провадження №3/503/1099/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

16.08.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425037, згідно змісту якого 16.08.2025 року близько 14.15 години ОСОБА_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброє, пристоями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених, гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 04.07.2025, провадження 73581598, встановлена Диканським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, керував транспортним засобом Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим порушив ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом надіслання йому поштою судової повістки про виклик рекомендованим відправленням № 505, а також додаткового доставлення судової повістки до електронної скриньки його захисника адвоката Фабро Є.А. При цьому, у змісті клопотання поданого 01.10.2025 року через систему «Електронний суд» захисником адвокатом Фабро Є.А., останній повідомив, що його підзахисний ОСОБА_1 не може прибути до суду у зв`язку із проходженням служби в ЗСУ.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Фабро Є.А. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом надіслання йому судової повістки до його електронної скриньки та її доставлення до його електронного кабінету, що підтверджують довідки від 22.09.2025 року про доставку електронного листа та про доставку електронного документу. При цьому, 16.09.2025 року подав через систему «Електронний суд» заперечення, в якому просив суд закрити провадження у даній справі на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що у змісті якого зазначав, що його підзахисний, який є військовослужбовцем та учасником бойових дій, не був обізнаний із застосованим до нього обмеженням, оскільки його не було повідомлено про нього; окрім того в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що про обмеження боржника постановою ДВС у праві користування, а не керування транспортними засобами, натомість суд не уповноважений виходити за межі фабули викладеної у протоколі та самостійно змінювати обвинувачення. Водночас із цим 01.10.2025 року захисник подав через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення судового розгляду посилаючись на свою участь в судовому засіданні у справі № 552/8050/25, яке призначено на 10:20 годину 01.10.2025 року у справі Київського районного суду м. Полтави, з долученням роздруківки про стан розгляду згаданої справи з офіційного веб-сайту судової влади України. Однак, суд відзначає те, що для забезпечення стороні захисту реалізації їх процесуальних прав судом раніше, а саме 16.09.2025 року, вже було здійснено відкладення розгляду даної справи. Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що призначення судового розгляду у справі № 552/8050/25 на 01.10.2025 року було здійснено Київським районним судом м. Полтави 26.09.2025 року, в той час як розгляд даної справи на 01.10.2025 року був здійснений Кодимським районним судом Одеської області 22.09.2025 року, тобто раніше. Тому суд не вважає обґрунтованим клопотання подане захисника про відкладення судового розгляду, який вже призначений судом вдруге у даній справі, а відтак не вбачає підстав для його задоволення, зокрема з огляду на сплив вже половини трьох місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 та його захисника адвокат Фабра Є.А. на судовий розгляд не перешкоджає розгляду даної справи. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас суд відзначає, що ст. 15 КУпАП не передбачає яких-небудь відмінностей у провадженні в справах про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, натомість згідно останньої за порушення, серед іншого, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи (військовослужбовці) несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, суд звертає увагу, що КУпАП, зокрема його ч.4 ст. 277, не містить в собі положень щодо зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення у відношенні осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та одночасно є військовослужбовцями протягом особливого періоду (в умовах воєнного стану), до їх звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Згідно ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, пунктом 2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

На виконанні Диканського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 13.12.2023 року перебуває виконавче провадження № 73581598 щодо виконання виконавчого листа № 529/1449/23 виданого 31.10.2023 року виданого Диканським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

04.07.2025 року начальником зазначеного вище відділу державної виконавчої служби, в рамках згаданого виконавчого провадження та у зв`язку із утворенням заборгованості зі сплати аліментів у сукупному розмірі 14757,74 грн, що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про що свідчить копія останньої (а.с.5-6).

Відповідно до абзаців 3, 4 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Згідно ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, ч.3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Захистом суду не надано жодних доказів на підтвердження обставини, що органом ДВС не було здійснено повідомлення ОСОБА_1 про застосування до нього, як боржника, який має заборгованість у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів, тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, яка зазначена захисником у своєму заперечені, зокрема шляхом можливого виконання відповідного адвокатського запиту до органу ДВС та отримання на нього відповіді про виконання/невиконання останнім у виконавчому провадженні № 73581598 вимог ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надіслання постанов(-и) від 04.07.2025 року боржнику. Том удане твердження захисту суд не вважає обґрунтованим.

Однак, водночас із цим суд звертає увагу на інші обставини зазначені у змісті заперечення поданого 16.09.2025 року захисником адвокатом Фабро Є.А., а саме на ту обставину, що принаймні з 15.08.2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу в різних військових частинах, що підтверджують відповідні записи зроблені у військовому квитку Серії НОМЕР_4 , яким його документовано 04.09.2014 року, а також на те, що ще 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 виданого управлінням персоналу штабу командування СВ ЗС України, а відтак відповідні правові підстави мали місце до того, тобто під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025 та від 14.07.2025 року № 478/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX та від 15.07.2025 року № 4524-IX.

В свою чергу Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації, яка внаслідок її подальшого продовження відповідними Указами, які затверджені відповідними Законами, триває до теперішнього часу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

При цьому, пунктом 3 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

У зв`язку з чим суд вважає, що за згаданих вище умов та внаслідок перебування ОСОБА_1 на військовій службі під час воєнного стану, то встановлене до нього 04.07.2025 року начальником відділу державної виконавчої служби тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами в рамках згаданого вище виконавчого провадження № 73581598 підлягало скасуванню, принаймні до завершення його перебування на військовій службі, для усунення перешкод у виконанні ним обов`язків військової служби з метою забезпечення реалізації захисту суверенітету і територіальної цілісності України, як найважливіших функцій держави і справи всього Українського народу.

Водночас неприйняття належним органом відповідного рішення не може розглядатися судом як обставина, яка не виключає ОСОБА_1 з кола суб`єктів на яких поширюється застосування обмежень, передбачених пункту 2 ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, а відтак при її недотриманні призводить до адміністративної відповідальності ч.3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 126, 247, 251, 252, 265, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_6 тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обов`язок по виконанню постанови в даній частині на відділ поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко