Справа № 358/1841/25 Провадження № 3/358/772/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 статті 173-2, ч. 2 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2025 року о 10 год. 00 хв. по вул. Сонячна, 9 в м. Богуславі Київської області ОСОБА_1 ображала грубими нецензурними словами свою сестру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги термінового заборонного припису серії АА №4520772, винесеного 22.09.2025, а саме порушила заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ст. 173-8 ч. 3 КУпАП.

Крім того, 22 вересня 2025 року близько 10 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , вчинила сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої ображала її нецензурними словами та кидалася в бійку, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , визнала свою вину, пояснила, що вчинила неправомірні дії, пообіцяла надалі такого не допускати. Висловила щире каяття та просила суд не застосовувати до неї суворого покарання.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

- фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

- психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Об`єктивна сторона ч.1ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Згідно з п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: рідні брати і сестри.

Відповідно до пункту 16 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно ч. 1 ст.25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до ч.3 ст.25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення. Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Диспозицією частини 2 ст.173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ВАД № 712925 від 22.09.2025, що складений відносно ОСОБА_1 , в якому викладені обставини адміністративного правопорушення;

- протоколом серії ВАД № 712958 від 26.09.2025, що складений відносно ОСОБА_1 , в якому викладені обставини адміністративного правопорушення;

- копією термінового заборонного строкового припису серії АА № 520772 від 22.09.2025.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.09.2025;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , долучених до протоколу на окремому аркуші, відповідно до якого 22.09.2025 близько 06 години ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, намагалася потрапити до будинку, в якому мешкає її сестра ОСОБА_2 . Після того, як сестра відмовила їй у доступі до помешкання, ОСОБА_1 розпочала конфлікт, вступила у сварку та висловлювала на адресу ОСОБА_2 нецензурні образи.

- письмовим поясненням ОСОБА_2 , долучених до протоколу на окремому аркуші, відповідно до якого 22.09.2025 близько 06 години до її будинку прибула ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, після чого розпочала сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2 та висловлювала на її адресу образи у вигляді нецензурної лайки.

- поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні;

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи про адміністративне правопорушення й доведена в повному обсязі зібраними по справі доказами.

Оцінюючи докази за їх сукупністю, кваліфікую дії, що вчинила ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, як вчинення домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, є його щире каяття.

Згідно ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність правопорушника за вчинене адміністративне правопорушення, є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст.173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються судом та з вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП , тому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що вчинила адміністративне правопорушення, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, вважаю необхідним та достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до положення статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбаченої законом.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні у справах про адміністративні правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В силу приписів п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

За приписами ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України належить стягнути судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.9, 10 , 33-35,36, 39-1, 40-1, 173-2, 173-8, 255 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , визнати винною у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Реквізити для плати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Богуслав.міс./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0010750, Код класифікації доходів бюджету: 21081100 (Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №712925 від 22 вересня 2025 року).

Відповідно до ч. 1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до неї може бути застосоване подвійне стягнення розміру штрафу визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, в порядку ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя К. І. Буравова