Справа № 461/5554/25 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х. М.
Провадження № 33/811/1391/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Костєва Д.І., захисника - адвоката Пустовіт А.С. (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Пустовіт Антоніни Степанівни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2025 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на нього стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу марки «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13.06.2025 року о 00 години 43 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира перебував гр. Португалії ОСОБА_2 , який прямував з РП в Україну. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що в АСМО «Центр» на даного громадянина наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Центр» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС), з`ясовано, що гр. Португалії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ввезла через митний пост «Дністер» Подільської митниці на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» наступний транспортний засіб 21.07.2021 року 17:35:45 автомобіль «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. Португалії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) до митного контролю не надав.

Таким чином гр. Португалії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на транспортному засобі: автомобіль марки «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

На постанову судді захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокат Пустовіт А.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що у день розгляду справи 15.07.2025 року ОСОБА_4 перебував за межами України у Республіці Португалія, і з цієї причини не міг своєчасно подати апеляцію.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є помилковою і необґрунтованою, винесена із порушенням норм процесуального і матеріального права.

Звертає увагу на те, що станом на 2021 рік ОСОБА_4 був власником автомобіля «FORD GALAXY», на якому 13.06.2021 року разом із своєю дружиною ОСОБА_5 перетнули митний пункт пропуску «Краківець» на транспортному засобі «FORD GALAXY», та в подальшому 05.08.2021 року подружжя ОСОБА_6 виїхати на вказаному транспортному засобі з території України через митний пункт «Краківець» про, що містяться відповідні відмітний в закордонних паспортах.

Зазначає, що 19.08.2022 року ОСОБА_4 продав належний на праві власності транспортний засіб громадянину Порутугалії ОСОБА_7 да ОСОБА_8 , що підтверджується договором купівлі-продажу у Республіці Португалія.

Заслухавши виступ захисника - адвоката Пустовіт А.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці Костєва Д.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до закону та положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, висновки суду, що викладаються у постанові, в силу вимог ст. 283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 2, 3 ст. 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається МК України, а також у випадках, передбачених ч. 3 цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 13.06.2025 року о 00 години 43 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира перебував гр. Португалії ОСОБА_2 , який прямував з РП в Україну. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що в АСМО «Центр» на даного громадянина наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Центр» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС), з`ясовано, що гр. Португалії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ввіз через митний пост «Дністер» Подільської митниці на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» наступний транспортний засіб 21.07.2021 року 17:35:45 автомобіль «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Однак, як вбачається із матеріалів справи, факт вивезення транспортного засобу підтверджується даними журналу пункту пропуску (а.с.12), а саме 05.08.2021 року, через 15 днів, в пункті пропуску «Краківець» о 14:39:38 ОСОБА_2 перетнув державний кордон автомобілем «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Також, факт вивезення транспортного засобу «FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за межі митної території України підтверджується чеком за оплату доріг від 29.09.2021 року, а також договором купівлі-продажу транспортного засобу від 19.08.2022 року.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що гр. Португалії ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), не перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки«FORD GALAXY», р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , виконав зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника адвоката Пустовіт А.С. слід задоволити, постанову районного суду слід скасувати, а провадження в справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокату Пустовіт А.С. строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Пустовіт Антоніни Степанівни задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст.481 МК України закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк