Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/559/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Гут Ю. О.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Кропивницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши стосовно прийнятності до апеляційного розгляду апеляційну скаргу захисника Лалаян Наріне Ашотівни на постанову Голованіського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 130, ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Лалаян Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 29.08.2025 подала апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду від 19 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги захисник зазначає, що судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_1 , адже повістку про розгляд справи у суді першої інстанції він не отримував, і справу було розглянуто за його відсутності та відсутності його законних представників, а в результаті неповнолітній ОСОБА_1 лише отримав копію постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року у справі за №386/398/24.

Зазначена постанова суду першої інстанції була отримана ОСОБА_1 , 26.04.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 716 (аркуш справи 16).

Між тим, встановлений законом строк для подання апеляційної скарги неповнолітнім ОСОБА_1 , було пропущено з наступних причин.

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини в зоні проведення бойових дій 17.10.2023 року, отримав мінно- вибухову травму вогнепального осколкового сліпого поранення лівої нижньої кінцівки з травматичним відчленуванням лівої ступні на рівні плесневих кісток.

Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №26362 від 30.11.2023 року була проведена ампутація нижньої кінцівки на рівні гомілки; за №1873 від 02.02.2024 року був госпіталізований в ортопедію для лікування та отримання індивідуального протезу; за №426 від 29.03.2024 року командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 направлений на огляд ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби; за №1521 від 23.04.2024 року перебував на стаціонарі для проведення лікування.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №873351, ОСОБА_2 , з 02.05.2024 отримав другу групу інвалідності.

Поряд з цим, мати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має безтермінову першу «Б» групу інвалідності з дитинства, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ за №191337 від 10.06.2021 року (завірені копії виписок, додаються).

ОСОБА_4 з моменту госпіталізації чоловіка, постійно перебувала поруч з ним у військових шпиталях. Підтримувала його морально та фізично, і була вимушена тривалий період часу залишати вдома неповнолітнього сина, ОСОБА_1 .

Однак, батьки ОСОБА_1 не були повідомлені судом про відкриті провадження адміністративних справ у Голованівському районному суді Кіровоградської області.

Зі слів матері ОСОБА_1 , на фоні пережитого, аби не пригнічувати психологічно- емоційний стан батьків, неповнолітній ОСОБА_1 не розуміючи юридичних наслідків, приховав від батьків про існування постанови суду.

Проте, отримавши від Голованівського відділу ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) постанову державного виконавця про відкриття відносно ОСОБА_1 виконавчого провадження, його батьки (законні представники) довідалися, що саме постанова Голованівського районного суду, Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року по справі за №386/398/24 послужила підставою винесення виконавцем такої постанови.

Захисник Лалаян Н.А. подала до апеляційного суду клопотання у якому просила проводити розгляд справи без її участі та за відсутності ОСОБА_1 у зв`язку з його перебуванням на навчанні у м. Львів.

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

Постанова Голованіського районного суду Кіровоградської області про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, була винесена від 19 квітня 2024 року. Як вбачається з матеріалів справи та постанови суду, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи. Проте, як свідчить вказана постанова та матеріали справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тобто був обізнаний про розгляд справи відносно нього.

Крім того, копія вказаної постанови була направлена ОСОБА_1 , яку він отримав 26.04.2024, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

В резолютивній частині вказаної постанови зазначено порядок та строк її оскарження.

29.08.2025, тобто майже через 18 місяців, захисник Лалаян Н.А. подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку, в якому зазначила, як поважну причину пропуску строку, - розгляд справи без участі скаржника.

Проте, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, не надає переконливих даних про поважність причин порушення строків та фактично зводиться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з моменту отримання її копії, про що помилково зазначає апелянт.

При цьому, апеляційний суд зважає на сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Так, місцевим судом вживались розумні заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи щодо нього. Зокрема 01.04.2024 року судом на поштову адресу ОСОБА_1 , направлено судову повістку, яку останній отримав 10.04.2024.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 повідомлявся за адресою АДРЕСА_1 , замість правильного номера будинку по АДРЕСА_2 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до протоколу серії ААД № 545019 від 27.03.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, та протоколу ААД № 545018 від 27.03.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зазначено місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності АДРЕСА_1 .

Вказана у протоколі адреса проживання ОСОБА_1 зазначена працівниками поліції зі слів самого ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Відповідно до файлу 0002526__0015 на 0.05.45 сек. ОСОБА_1 зазначив місце проживання по АДРЕСА_2 . Також повторно на запитання щодо адреси проживання на 0.06.15 сек. підеозапису ОСОБА_1 повідомив місце проживання АДРЕСА_2 .

Таким чином доводи захисника про те, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи за неправильною адресою є надуманими, оскільки суперечать матеріалам справи.

Оскільки ОСОБА_1 був обізнаний щодо розгляду справи відносно нього у районному суді, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, зазначені захисником в обґрунтування клопотання, не є переконливими, а відтак не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Доводи клопотання про поранення батька ОСОБА_1 та час його лікування не можуть вважатися переконливими та поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою.

Окрім того, як зазначає особисто захисник у клопотанні, батько ОСОБА_1 отримав поранення в зоні проведення бойових дій 17.10.2023 року, тобто на час вчинення особою адміністративного правопорушення, така обставина мала місце, а тому не може бути визнана такою, що перешкодила особі вчасно оскаржити постанову місцевого суду.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження, а саме, конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 або його захиснику своєчасно звернутися з апеляційною скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом, у клопотанні не наведено.

В зв`язку з цим, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голованіського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає, тому, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Лалаян Наріне Ашотівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голованіського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.ч. 1,2 ст. 126 КУпАП,

Апеляційну скаргу захисника Лалаян Наріне Ашотівни на постанову Голованіського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко