КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 364/246/25 Головуючий у суді І інстанції Моргун Г.Л.
Провадження № 33/824/3175/2025 Головуючий суддя у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Козачкова Віталія Леонідовича, розглянувши відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Володарського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Володарського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, який становить одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто 605,60 грн судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 16 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він не погоджується із безпідставними звинуваченнями та категорично стверджує, що усі факти перекручені, під час складення адміністративних матеріалів йому не було роз`яснено права, в тому числі права отримання правової допомоги адвоката, права на подачу клопотань, тощо.

За результатами аналізу матеріалів справи суд першої інстанції мав прийняти рішення про закриття провадження в справі, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні, матеріали справи не містять.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що огляд було проведено за допомогою експрес тесту Wondlb та за результатами якого встановлено, що він перебував у стапі наркотичного сп`яніння.

В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 грудня 2008 року за № 1103, у медичному закладі не проводилося лабораторне дослідження біологічного середовища відібраного у ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою при обслідуванні водія на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, беручи до уваги те, що висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння зроблений без проведення лабораторного дослідження біологічної речовини, тобто без підтвердження результатів експрес тесту Wondfo та отримання заключного результату, він не може бути доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також в апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказано, що 09 травня 2025 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову Володарського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року, однак вона була повернута, а тому після отримання вказаної постанови ним невідкладно подано апеляційну скаргу.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Козачков В.Л. підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 09 травня 2025 року було подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, однак 04 червня 2025 року вона була повернута апеляційним судом. Після отримання вказаної постанови ОСОБА_1 невідкладно було подано апеляційну скаргу, а отже без зайвих затримок і зволікань було реалізовано право на апеляційне оскарження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання щодо законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідила наявні у ній письмові матеріали та дійшла необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пунктів 2, 7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 276253 від 20 березня 2025 року 19 березня 2025 року о 23 год. 33 хв. у с. Логвин на вул. Травневій, 2, водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 «а» ПДР керував транспортним засобом ВАЗ 211210 д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога. Результат огляду позитивний, що підтверджується висновком лікаря Таращанської КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» № 36 від 20 березня 2025 року.

Згідно положень п. п. 7, 8 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

При цьому, відповідно до вимог п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в редакції постанови № 690 від 13 червня 2024 року) (далі - Порядок), огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Із відповіді КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» від 10 квітня 2025 року вбачається, що огляд громадянина ОСОБА_1 проводився відповідно до Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Лабораторне дослідження проводилось імунохроматографічним комбінованим методом з метою якісного виявлення наркотичних речовин у біологічному середовищі (сечі), яке відбиралося у дві ємності, проведено у клініко-діагностичній лабораторії КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» методом імунохроматографічного аналізу (ІХА) з використанням медичних виробів для діагностики Wondfo - комбінований тест на наркотики для якісного визначення в сечі людини таких специфічних наркотиків та їхніх метаболітів: амфетамін (АМР), марихуана (THC), морфін (MOP), метамфетамін (МЕТ), барбітурати (BAR), бензодіазепіни (BZO), кокаїн (COC), фенциклідин (РСР), метадон (MTD), екстазі (МDМА).

Так, згідно акту медичного огляду № 36 тестування зразків біологічного середовища ОСОБА_1 було здійснено із застосуванням комбінованого тесту на наркотики - Wondfo № 10.

Відповідно до інструкції до експрес-тесту Wondfo № 10, комбінований тест Wondfo на наркотики у вигляді панелі - це конкурентний імунохімічний аналіз для визначення наявності наркотичних речовини у сечі людини. Він являє собою хроматографічний абсорбуючий пристрій, у якому наркотичні речовини та їх метаболіти у зразку конкретно поєднані з обмеженою кількістю ділянок зв`язування кон`югантів антитіло-барвник.

Цей тест був розроблений тільки для аналізу зразків сечі. При використанні зіпсованих зразків сечі можна отримати помилкові результати. Цей тест представляє собою якісне скринінгове дослідження. Він не призначений для визначення кількісних значень концентрації наркотичних речовин або рівня інтоксикації. Існує ймовірність технічних або процедурних помилок, а також потрапляння інших речовин у зразок сечі, що може призвести до отримання хибних результатів.

За допомогою аналізу неможливо відрізнити наркотичні речовини від деяких лікарських засобів. Позитивний результат може бути отриманий при вживанні певних продуктів харчування або харчових добавок.

Аналіз призначений для перевірки інтоксикації у пацієнтів. Він забезпечує якісний попередній результат тесту. Для отримання підтвердження результатів необхідно використовувати альтернативний більш специфічний хімічний метод. Оптимальним методом для підтвердження результатів є газова хроматографія/мас-спектрометрія (ГХ/МС). Будь-які результати тестів на наркотичні речовини підлягають клінічному розгляду і професійній оцінці, особливо у випадку позитивних попередніх результатів.

Швидкий тест на виявлення наркотичних речовин - це якісний тест. Він виявляє наркотичну речовину та її метаболіти в зразку сечі людини при пороговій концентрації та вище. Концентрація наркотичної речовини та її метаболітів не може бути визначена цим тестом. Тест призначений для розрізнення негативного результату від можливого позитивного. Всі позитивні результати повинні бути підтверджені за допомогою альтернативного методу, бажано ГХ/МС.

Отже, в даному випадку, отримавши позитивний результат тесту ОСОБА_1 , не було проведено лабораторне дослідження з метою підтвердження наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, як того вимагає вищевказаний Порядок.

Пунктом 22 Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

За таких обставин, висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, зроблений на підставі швидкого тесту та без проведення обов`язкового підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини шляхом лабораторного дослідження, є недійсним.

Такої позиції дотримується і Верховний Суд, який у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 823/1022/16 вказав, що правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи порушення визначеного законом порядку огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, що дає підстави вважати такий огляд недійсним, висновок суду першої інстанції про достатність доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 , є помилковим, а отже з огляду на те, що у діях останнього не вбачається складу указаного адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Володарського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Голуб