Справа № 192/1727/25
Провадження № 3/192/739/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

прокурора Дякуна Г.Г.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Снігура А.С.,

розглянувши у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановила:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 06 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 34 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи депутатом Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 10.06.2024 о 23 год 40 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому проти вчинення ним вказаних правопорушень не заперечував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Снігур А.С. подав до суду клопотання, просить закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Аналогічний висновок щодо суті поняття «день виявлення правопорушення» зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 166/46/17 від 14.08.2018.

Захисник посилається на те, що в ході проведеної перевірки, управління стратегічних в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України отримало лист від Дніпропетровської обласної прокуратури від 03.02.2025 року за № 17-62вих-25, яке зареєстровано в управлінні 05.02.2025 за № 8867 щодо осіб Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі ОСОБА_1 , тим самим вважає виявили факт несвоєчасного неподання ОСОБА_1 , щорічної декларації за 2023 рік. Водночас необхідно зазначити, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення. У справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 Європейський суд з прав людини встановив порушення ст. 6 Конвенції і зазначив, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному.

У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів.

На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Захисник вказує, що звертає на себе увагу час обізнаності уповноваженого органу у сфері протидії корупції про недотримання особою певних вимог законодавства, день надання оцінки зібраним доказам за твердженням ініціатора складання протоколу - Дніпропетровської обласної прокуратури 05 лютого 2025 року та дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є розтягнутим у часі.

Захисник вважає, що днем закінчення передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення слід вважати 05 серпня 2025 року. Також вважає, що посилання прокурора на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення - 30.06.2025, є помилковим, оскільки ґрунтується не на правовій позиції. Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Відтак, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП вважає є 05 лютого 2025 року.

Також захисник вказує, що поєднання закриття провадження у справі з одночасним визнання вини особи у вчиненні адміністративного є взаємовиключними рішеннями і їх прийняття в одному судовому рішенні свідчить про порушення права особи на справедливий суд.

Прокурор у судовому засіданні, посилаючись на вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень, просив накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суддя, заслухавши пояснення прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази, дійшла таких висновків.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 (пп. «б» п. 1) ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад віднесені до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

За приписами ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлена частиною 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи депутатом місцевої ради у 2021, 2022 та 2023 роках, зобов`язаний був подати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки не пізніше 31 січня 2024 року та за 2023 рік до 01 квітня 2024 року, натомість такі декларації він подав 10 червня 2024 року, порушивши встановлений законом строк.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

протоколом від 30 червня 2025 року № 640 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

протоколом від 30 червня 2025 року № 638 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

протоколом від 30 червня 2025 року № 639 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

копією рішення першої сесії восьмого скликання Святовасилівської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року № 1-1/VIII «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію та депутатів Святовасилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області», яким, зокрема, визнано повноваження депутата Святовасилівської сільської ради ОСОБА_1 ;

копією присяги депутата ОСОБА_1 ;

копією письмового пояснення ОСОБА_1 , наданого 16.06.2025, за змістом якого він є депутатом Святовасилівської сільської ради, та про обов`язковість подання декларацій йому було не відомо, оскільки було призупинено декларування;

рапортом ст. оперуповноваженого управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України капітана поліції Сисоєва А.;

копією щорічної декларації ОСОБА_1 за 2021 рік з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно з якою вона подана 10.06.2024 р. о 23 год 06 хв;

копією щорічної декларації ОСОБА_1 за 2022 рік з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно з якою вона подана 10.06.2024 р. о 23 год 34 хв;

копією щорічної декларації ОСОБА_1 за 2023 рік з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно з якою він подана 10.06.2024 р. о 23 год 40 хв;

роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 .

Доводи захисника про те, що строк, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, на думку суду, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Святовасилівської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та, відповідно, суб`єктом декларування, несвоєчасно подав щорічні декларації за 2021, 2022 та 2023 роки.

Стосовно посилання захисника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 166/46/17 від 14.08.2018, то суд звертає увагу, що обставини у вказаній справі, не є релевантними обставинам у справі, що розглядається.

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувала передбачена антикорупційним законодавством перевірка, а саме уповноваженими особами вживалися заходи, спрямовані на виявлення ознак правопорушення, надсилались відповідні запити щодо отримання інформації та документів, отримувалось пояснення безпосередньо від суб`єкта декларування з метою встановлення причин несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, на підставі яких і було складено протокол.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, початком строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід вважати дату виявлення правопорушень 30 червня 2025 року - дату складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 522/12566/18, згідно з якою притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначена позиція про те, що моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення, також висловлена як узагальнюючий висновок у листі Верховного Суду за № 1089/0/2-21 від 09.04.2021 за результатами розгляду звернення Голови Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю і тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує особу порушника, ступінь його вини, визнання вини, характер вчинених адміністративних правопорушень, те що строки подання декларацій було порушено тричі, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190,00 грн та відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним для виховання особи та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Ковальчук