Єдиний унікальний номер 725/6477/25
Номер провадження 3/725/1768/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025. Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Стоцька Л. А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, що 25.05.2025р. о 22:30 в м. Чернівці, по вул. Лейтенанта Олександра Маланчука (Миколаївська), 32Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А6д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджує висновок ЧОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції висновок №292 від 26.05.2025 року чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КупАП.

У поданих письмових поясненнях ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження у справі, з підстав, викладених у запереченнямх.

Дослідивши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

Так, згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, з протоколу вбачається, що 25.05.2025р. о 22:30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак, відповідно до долученого до матеріалів справи відеозапису з Бодікамери працівників поліції ID №857061 можна спостерігати, що відеофіксація почалась о 23год. 46хв.(1 година 16хвилин різниці).

Разом з тим, наявні на долученому до матеріалів справи СД-диску відеозаписи, з коренем «WhatsApp», недопустимими та такими, що не відповідають процесуальному праву. А саме, в 10 частині протоколу «Технічні засоби відеозапису» чітко зазначено один відеозапис - Бодікамери працівників поліції ID №857061. Все, що наявне додатково, є недопустимим доказом, оскільки будь яке долучення доказу повинно мати процесуально-правову форму.

Відповідно до чинного законодавства України, під час фіксації адміністративних правопорушень поліцейські зобов`язані здійснювати безперервну відеозйомку. Це регламентується Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкції №1026). Згідно з пунктом 5 розділу ІІ цієї Інструкції, портативний відеореєстратор повинен бути увімкнений з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка має вестися безперервно до завершення службових дій, за винятком особистих перерв поліцейського. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищезазначене вказує на те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи, суперечать вимогам Інструкції №1026.

У зв`язку з вищезазначеним, можна стверджувати, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не було доведено.

До матеріалів справи долучений чек-витяг приладу Драгер (сторінка №4), за результатами якого, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме 1,19% проміле.

Проте, огляд осіб, що керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2, п. 3 розд. І «ІНСТРУКЦІЯ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» наказу МВСУ та МОЗУ від 09.11.2015 № 1452/735 Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, жодної виявленої в ОСОБА_1 ознаки сп`яніння працівниками поліції не було проголошено.

Також, в протоколі, в розділі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» в тому числі відсутні виявлені в ОСОБА_1 поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння.

Приписи ч.5 ст.266 КУпАП чітко зазначають, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В той же час, працівники поліції порушили норми ст. 266 КУпАП, що регулюють порядок проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме не доведено керування мною транспортним засобом.

По четверте, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

З долученого до матеріалів справи відеозапису спостерігається, як ОСОБА_1 разом з працівниками поліції перебуває в закладі охорони здоров`я. Це також підтверджується висновком «щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №292 від 25 травня 202

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про. вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вищевказане, керуючись ст.ст. 130, 221, 247 , 251, 284, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Стоцька Л. А.