Справа № 349/821/25
Провадження № 3/349/293/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2025 року м.Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Гаврилюк О.О. з участю адвоката Гринчишина І.Я. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, який не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин.

15 червня 2025 року о 01 год 11 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Сітроен, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Шевченка, 89 в м.Рогатині Івано-Франківського району Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув.

Адвокат Гринчишин І.Я. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 вину визнає повністю, у вчиненому правопорушенні щиро розкаюється. Просив не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки він немає такого права, посвідчення водія не отримував. Обгрунтував таку позицію п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року № 14 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначалось, що позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати до винної особи, яке вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Заслухавши пояснення захисника Гринчишина І.Я. та дослідивши письмові докази, відеофіксацію правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена дослідженими в процесі судового розгляду доказами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

За ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог пункту 2.9.а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння описано у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

За змістом ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цим транспортним засобом та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Такими ознаками алкогольного сп`яніння можуть бути зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці ( п.3 розділу І Інструкції).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.5 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

З акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - Alcotest 6810.

Згідно роздруківки результату огляду з використанням спеціального технічного засобу Alcotest 6810, прилад № ARCE - 0197, ОСОБА_1 15 червня 2025 року о 01 год 20 хв. пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду становив 0,77 проміле. ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, що підтверджується його підписом. Прилад пройшов повірку 09 жовтня 2024 року.

Від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНМП «Рогатинська ЦРЛ» водій ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений поліцейським 15 червня 2025 року о 01 год 21 хв.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№362162 який складений поліцейським відділення поліції №4 (м. Рогатин) Кітарем Ю.Ю. 15 червня 2025 року о 01 год 46 хв., зазначено, що 15 червня 2025 року о 01 год 11 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Сітроен, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Шевченка, 89 в м.Рогатині Івано-Франківського району Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. а) Правил дорожнього рух Огляд водія проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Alcotest 6810. Результат огляду 0,77 проміле.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються відеофіксацією правопорушення.

Згідно довідки №93310-2025 від 17 червня 2025 року, виданої ВП №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, згідно бази ІПНП "ГСЦ Посвідчення водія" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія відповідної категорії не отримував.

Наявні у матеріалах справи докази, доводять, що водій ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого було встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився та відмовився проїхати для огляду в найближчий медичний заклад.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9. а) ПДР.

Щодо застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, слідзазначити наступне.

За ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.30 КУпАП позбавлення права керувати транспортними засобами як додаткове стягнення призначається на строк до десяти років.

У статті 30 КУпАП не встановлено обмежень щодо призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті (санкції частини статті) КУпАП особам, які на час вчинення адміністративного правопорушення не мали права керувати транспортними засобами.

Положення зазначеної статті не містять також закріплення правових підстав призначення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно прямо передбачено у санкціях норм КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позбавлення права керувати транспортними засобами як обов`язкове додаткове стягнення передбачено у санкціях всіх частин ст.130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння. Суб`єкт зазначеного адміністративного правопорушення загальний і додаткових вимог до суб`єкта, а саме наявність у нього права на керування транспортними засобами, ст.130 КУпАП також не містить.

Норми Загальної частини КУпАП, ні стаття130 КУпАП не містять застережень чи умов застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, правова природа додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Неможливості призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стягнення.

За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст.401 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір.

Керуючись ст. 401, 221, 283-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф необхідно сплатити на рахунок UA0009001,отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн., який сплатити на рахунок - UA0026001, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ч.1 ст. 307 КУпАП, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно вимог ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Гаврилюк