Справа№464/4944/25
пр.№ 3/464/1688/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №320254 від 08.07.2025, ОСОБА_1 08.07.2025 о 05:32 порушив заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №611065 від 05.07.2025, а саме, попри зобов`язання в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , перебував за місцем проживання останньої у квартирі АДРЕСА_2 .

На розгляд протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду.

Потерпіла ОСОБА_2 на розгляд протоколу не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду.

Оглянувши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Так, стаття 173-8 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 173-8 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно з пунктами 6, 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, до таких не долучено копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №611065 від 05.07.2025, а також, всупереч вимогам ч. 6 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», матеріали справи не містять відомостей про вручення такого припису кривднику. Таким чином, існування такого термінового заборонного припису, не встановлено.

Окрім цього, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтуються на заяві потерпілої ОСОБА_2 . Проте остання, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, двічі не з`явилася в судові засідання, а відтак не надала показань із попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст. 384 КК України щодо вказаного адміністративного правопорушення.

З відеозапису, наявного в матеріалах справи, неможливо однозначно встановити факт вчинення особою адміністративного правопорушення за обставин, описаних в протоколі.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, складені працівниками поліції, не можуть бути достатніми доказами на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені в таких, не доведені іншими доказами, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Назарій ДУЛЕБКО