Дата документу Справа № 333/1140/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/944/25Головуючий у 1-й інстанції Круглікова А.В.
Єдиний унікальний №333/1140/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Фурсова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Фурсова Ігоря Вікторовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

визнано винним за ст.124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачених ст.38 КУпАП строків,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.01.2025 року о 21 год. 35 хв. по вул.Чкалова, 90 у м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого спричинив наїзд на бетонний блок. В результаті ДТП завдано матеріальних збитків, автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Після чого водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України і, тим самим, вчинив передбачені ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачених ст.38 КУпАП строків.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Фурсов І.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову судді винесено без урахування всіх фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник вказує, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Акцентує увагу на тому, що у судовому засіданні суду першої інстанції останній пояснював, що за викладених у обох протоколах про адміністративні правопорушення обставин транспортним засобом керувала інша особа ОСОБА_2 . Водночас ОСОБА_1 під час руху автомобіля та події ДТП перебував на передньому пасажирському сидінні. Вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння оголошено ОСОБА_1 під час його перебування поза межами салону автомобіля на значній відстані без наведення доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Такі упереджені дії працівників поліції призвели до конфлікту з подальшим винесенням помилкового рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Посилання в оскаржуваному судовому рішенні на надані безпосередньо на місці події пояснення свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про керування автомобілем саме ОСОБА_1 спростовуються подальшою зміною їх пояснень, що зафіксовано на відеофайлах. Останні зазначали, що вони не бачили, хто був за кермом автомобіля, оскільки було дуже темно. До того ж обох свідків було викликано для надання пояснень безпосередньо у судовому засіданні, проте вони до суду не з`явилися. Надані вказаними свідками письмові пояснення не оформлені ними власноручно та не можуть братися до уваги, оскільки вони не надані суду безпосередньо, під присягою.

Під час розгляду справи не допитано й інспектора патрульної поліції, який складав протокол.

Апелянт не погоджується із наведеною в оскаржуваній постанові суду юридичною оцінкою показань ОСОБА_2 , який із ОСОБА_1 знайомий поверхнево. Зазначає, що підстави сумніватися у достовірності наданих пояснень відсутні, адже їх було надано безпосередньо в суді, під присягою.

Матеріали провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Відтак, на переконання апелянта, наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень не доведено поза розумним сумнівом.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Фурсова І.В., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно із ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не зважаючи на аргументи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень, його вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, відомостями, які зазначені у

- протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №224545 та серії ЕПР1 №224521 від 18.01.2025 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 та п.2.5 ПДР відповідно під час керування транспортним засобом; підписи ОСОБА_1 наявні;

- схемі місця ДТП; вказану схему підписано водієм ОСОБА_1 без зауважень: змістом даної схеми зафіксовано місцезнаходження автомобіля після ДТП, місце його наїзду на перешкоду (бетонна плита), відомості про локалізацію та характер механічних пошкоджень транспортного засобу;

- доданими до схеми ДТП фотознімками, на яких відображено локалізацію та характер механічних пошкоджень автомобіля;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відомості про відмову водія від проходження даного огляду; підпис ОСОБА_1 наявний;

- направленні водія на огляд до закладу охорони з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.01.2025 року, відповідно до якого водій від проходження даного огляду відмовився;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.

Оспорюючи висновки суду першої інстанції про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень, захисник посилався на відсутність факту доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проте, на переконання апеляційного суду, такі доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.

За результатами розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції надано оцінку зібраним доказам як окремо, так і в їх сукупності. В оскаржуваному судовому рішенні максимально детально із зазначенням часових позначень описано наявний відеозапис події за участі ОСОБА_1 , в тому числі й в частині встановлення факту керування ним належним йому транспортним засобом; проаналізовано надані пояснення водія та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Переконливих доказів на спростування зафіксованих на відеозаписові обставин апеляційна скарга захисника не містить.

Більш того, змістом дослідженого апеляційним судом відеозапису зафіксовано, що після ДТП ОСОБА_1 , перебуваючи біля магазину «Копійка», на запитання працівника поліції щодо обставин події зазначав місце розташування автомобіля, на обставини керування даним транспортним засобом іншою особою не вказував, у тому числі ГребенюкомК.Р. До того ж, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 абсолютно заперечував подію ДТП і пошкодження його транспортного засобу, про що він самостійно зазначав уповноваженим особам (БК 470304 часовий інтервал 18/01/2025 21:50:02 21:52:16).

На переконання апеляційного суду, вищенаведені обставини знаходяться поза логічним зв`язком із версією сторони захисту про перебування ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні як під час руху автомобіля, так і під час події ДТП, а також не узгоджується із позицією, що транспортним засобом за таких обставин керувала інша особа, про що йдеться у апеляційній скарзі.

Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини мали місце, і що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом за викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин.

Водночас посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у співвідношенні із доводами захисника про відсутність доказів керування транспортним засобом та із позицією сторони захисту про те, що під час події від 18.01.2025 року автомобілем керувала інша особа, на переконання апеляційного суду, є суперечливими та протилежними за змістом.

Всупереч заявленим доводам апелянта, відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом наявні у графі №7 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №224521 від 18.01.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.п.2).

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до аргументів захисника щодо упередженості працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів, оскільки такі, на переконання сторони захисту, протиправні дії суб`єктів владних повноважень ніким у встановленому законом порядку не оскаржено.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на сукупність досліджених доказів, апеляційний суд зауважує, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень ґрунтуються на належних та допустимих доказах і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

При цьому закриття провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП ґрунтується на вимогах закону, оскільки на момент розгляду справи закінчилися передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень на зазначених у ній підставах.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Фурсова Ігоря Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар