Справа № 487/4802/25
Провадження № 3/487/1178/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Сухаревич З.М.

за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва адміністративні матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 о 10:00 год. та протягом тривалого часу за місцем мешкання ОСОБА_1 байдуже ставився до виконання батьківських обов`язків по вихованню та навчанню свого сина ОСОБА_2 , передбачених п.5 ст. 6 ЗУ «Про загальну середню освіту», ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», а саме не приділяв значної уваги навчанню сина, не проводив виховної та роз`яснювальної бесіди щодо необхідності здобуття середньої освіти, внаслідок чого син втратив цікавість до навчання, що вчинено повторно протягом року.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав. Суду пояснив, що він є внутрішньо переміщеною особою, виховую сина сам, оскільки дружина померла у 2020 році. Він не зміг укласти з лікарем декларацію, тому не отримав довідку лікаря, необхідну для відвідування школи. Без цієї довідки у школу не беруть, тому його син не ходив у школу. Також син хворів, тому не відвідував школу, а оскільки декларацію з лікарем він не уклав, то не міг отримати довідку про хворобу. Він піклується про сина як може, звертався до лікаря для укладення декларації, але вона не змогла цього зробити.

В наступне судове засідання ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, долучив копії декларації з лікарем і у заяві зазначив, що дитина відвідує школу, запевняв, що подібного більше не повториться і просив не накладати на нього стягнення, оскільки не має постійного доходу.

Суд викликав в судове засідання класного керівника дитини ОСОБА_3 , проте вона в судове засідання не прибула, причини не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», кожному громадянину України, іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні гарантується безоплатне здобуття у державних та комунальних закладах освіти повної загальної середньої освіти на кожному її рівні за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів один раз протягом життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 722014, копією свідоцтва про народження, постановою Заводського районного суду м. Миколаєві від 28.04.2025 № 487/2105/25, поясненням ОСОБА_1 , поданням та клопотанням Миколаївської гімназії №35.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, характер вчиненого правопорушення, обставини за яких його було вчинено, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. Також суд враховує, що ОСОБА_1 самостійно виховує дитину, не має постійного заробітку, став на шлях виправлення та щиро кається..

Враховуючи викладене, суд вважає можливим закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження, застосувавши ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП і звільнити від адміністративної відповідальності, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку, що передбачені ст.294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

СУДДЯ: З.М. СУХАРЕВИЧ