Справа № 474/920/25
Провадження № 3/474/414/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.09.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, безробітного, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

встановив:

15.09.2025р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 07.07.2025р., згідно з яким 07.07.2025р., близько 22 год. 15 хв., по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 не належним чином утримувала собаку на території свого домоволодіння, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за ногу, заподіявши шкоду її здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями та звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 15.09.2025р., призначення судді не відбулося.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.09.2025р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (телефонограма № 472 від 23.09.2025р.), про причини неявки не повідомила.

Потерпіла ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (телефонограма № 483 від 23.09.2025р.), про причини неявки не повідомили. Водночас ОСОБА_3 26.09.2025р. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить призначити ОСОБА_1 адміністративне правопорушення згідно вимог чинного законодавства. До заяви долучено копії довідки Комунального некомерційного підприємства Врадіївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги № 187 від 08.07.2025р. та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.12.2011р.

Враховуючи приписи ст.ст. 268-270 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої особи та законного представника неповнолітньої потерпілої, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Розглянув матеріали справи, вважаю встановленим таке.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає в утриманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну та тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Об`єктивна сторона даного складу адміністративного правопорушення характеризується обов`язковою наявністю шкоди здоров`ю людини або її майну, заподіяної в наслідок порушення правил утримання собак і котів.

Отже діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 154 КУпАП є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, що зобов`язує особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення встановити подію такого правопорушення, тобто діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 154 КУпАП, факт завдання шкоди потерпілій особі та причинний зв`язок між завданою шкодою та діянням особи, якій інкриміновано у вину дане правопорушення.

Складаючи відносно особи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.154 КУпАП, поліцейський повинен зазначити, які саме дії, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП вчинила така особа, і яку шкоду здоров`ю людей або їх майну вони спричинили.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 07.07.2025р., який остання підписала без будь-яких зауважень щодо його змісту, надано: заяву ОСОБА_3 від 07.07.2025р.; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 07.07.2025р.

При цьому слід зазначити, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 07.07.2025р., крім письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не долучено будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, в яких зафіксовано тілесні ушкодження спричиненні потерпілій собакою.

Докази заподіяння потерпілій ОСОБА_2 шкоди здоров`ю надані до суду законною представницею потерпілої ОСОБА_3 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 07.07.2025р. встановлено, що ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 не належним чином утримувала собаку на території свого домоволодіння, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за ногу, заподіявши шкоду її здоров`ю, однак жодним чином не вказано обставин, які б свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 07.07.2025р. не зазначено (не розкрито) суть правопорушення (дії чи бездіяльність), яке ставиться у провину ОСОБА_1 , яке, виходячи із диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП, має відповідати діям чи бездіяльності вказаним в диспозиції ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Таким чином фабула правопорушення вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Крім того, положення ст. 154 КУпАП передбачають конфіскацію собаки, однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721050 від 17.07.2025р. немає жодних відомостей про огляд та вилучення тварини, не зазначено ознак тварини: окрас, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, а також не містить даних про місце знаходження чи перебування вказаної собаки (акт вилучення чи залишення власнику на відповідальне зберігання), що створює перешкоду у подальшому виконанні постанови суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 154, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 154 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол