Провадження № 33/801/969/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Люлика Романа Івановича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2025 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

03 вересня 2025 року, не погодившись з цією постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Люлик Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, і, відповідно, його результати є незаконними, оскільки відповідний огляд було проведено лише за допомогою експрес-тесту та лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 в медичному закладі не проводилось. Вказує, що результат швидкого тесту є попереднім результатом, який потребує уточнення.

При цьому, скаржник вважає, що позитивний результат експрес-тесту у ОСОБА_1 міг бути пов`язаний із вживанням ним певних лікарських препаратів, оскільки він є особою із інвалідністю.

Також адвокат Люлик Р.І. наголошує, що ОСОБА_1 не було запропоновано відібрання альтернативних зразків аналізів, наприклад крові або слини, попри його заперечення щодо результатів огляду.

Між тим, 23 вересня 2025 року на адресу апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Люлика Р.І. надійшло клопотання, в якому він просить суд призначити у даній справі судово-медичну токсикологічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: 1) «Чи придатний для дослідження зразок біологічного середовища (сечі), відібраний по акту медичного огляду від 14.04.2025 року у ОСОБА_1 », 2) «Чи є в наданому на дослідження зразку біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 наркотичні речовини, якщо так, то які саме і в якій кількості, та чи може така концентрація викликати стан наркотичного сп`яніння?». Просить витребувати у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ємність зі зразком біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 , який було відібрано 14.04.2025 року під час медичного огляду останнього та зобов`язати КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» надати цей зразок до Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи.

Таке клопотання мотивоване тим, що скаржник категорично не погоджується із висновком медичного огляду № 0227 від 14.04.2025 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у задоволенні заявленого адвокатом Люликом Р.І. клопотання про призначення у даній справі судово-медичної токсикологічної експертизи належить відмовити, з огляду на таке.

Так апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Люлик Р.І. вже заявляв аналогічне клопотання про призначення у справі судово-медичної токсикологічної експертизи. Однак, суд першої інстанції відхилив таке клопотання, оскільки визнав його необґрунтованим, враховуючи, що воно не містить достатніх мотивів щодо необхідності призначення такої експертизи та зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

За ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, не вправі досліджувати нові докази, оскільки за обставин цієї справи відсутні підстави для визнання необґрунтованого відхилення їх судом першої інстанції.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у клопотанні про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, враховуючи що у справі міститься висновок медичного огляду № 0227 від 14.04.2025 року, який в законному порядку не скасований та яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а клопотання не містить об`єктивних тверджень, які б ставили під сумнів вказаний висновок медичного огляду.

Відтак, з огляду на те, що шляхом задоволення вказаного клопотання про призначення у справі експертизи апеляційним судом можуть бути здобуті нові докази без законних для того підстав, таке клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2025 року о 14:30 год. ОСОБА_1 у м. Вінниці на вул. Немирівське шосе керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності лікаря нарколога в КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Висновок № 0227 - позитивний, за результатом якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп?яніння, через вживання наркотичної речовини метадон. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9. (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300422 від 14.04.2025 року, в якому викладені наведені вище обставини. (а.с. 1).

Направленням водія ОСОБА_1 до КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14.04.2025 року (а.с. 3).

Висновком № 0227 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 14.04.2025 року, результат огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метадон) (а.с. 4).

Рапортом поліцейського, відповідно до якого 14.04.2025 року близько о 14:30 год. на блок-пості по вул. Немирівське шосе, у м. Вінниці, було зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій погодився, результат огляду позитивний метадон (а.с. 2).

Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких, зокрема, зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 відповідного огляду (а.с. 32).

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд доходить висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який підтверджено відповідним медичним висновком.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не відповідає встановленому порядку та його результати не можуть вважатися дійсними, оскільки огляд було проведено лише за допомогою експрес-тесту без проведення необхідного лабораторного дослідження, що є недостатнім для підтвердження стану наркотичного сп`яніння у водія, не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.

Згідно із п. 2 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розд. ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою експрес-тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.

Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить, на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес-тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які досліджені апеляційним судом, і з яких встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився з його згоди лікарем у КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», при цьому жодних зауважень щодо порядку проходження огляду чи щодо дій медичного персоналу, правопорушник не висловлював, добровільно погодившись на проходження огляду саме за допомогою швидкого тесту.

Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і сам процес проходження відповідного огляду.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою експрес-тесту ОСОБА_1 наполягав на відібранні у нього інших, крім сечі, біологічних зразків середовища для проведення лабораторних досліджень на стан наркотичного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду судом не встановлено.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

При цьому, ОСОБА_1 або його захисник не надали суду доказів оскарження висновку № 0227 від 14.04.2025 року щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, зокрема те, що позитивний результат експрес-тесту міг бути пов`язаний із вживанням ОСОБА_1 певних лікарських препаратів, у зв`язку із тим, що він є особою із інвалідністю, спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки вони нічим не підтверджені та ніяким чином не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Люлика Романа Івановича про призначення у даній справі судово-медичної токсикологічної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Люлика Романа Івановича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук