ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли із ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Красні Окна, Одеської області, громадянина України, одруженого, моториста в/ч НОМЕР_1 , матроса,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Із 13.09.2025 року по 22.09.2025 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації проходячи її у в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 не з`явився вчасно тривалістю до десяти діб, без поважних причин на військову службу із лікувального закладу, в умовах особливого періоду.

Таким чином за викладених вище обставин, матрос ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , проходячи її у військовій частині НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов?язків, без поважних причин не з`явився в указаний період до місця проходження військової служби, а саме до в/ч НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та надав медичні документи в одному із яких, а саме у медичній виписці за №2373 було зазначено, що він проходив стаціонарне лікування до 12.09.2025 року, та інші медичні документи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-Протоколом про адміністративне правопорушення №59 від 22.09.2025 року,

-Витягом із наказу за №11 від 11.01.2025 року про призначення матроса ОСОБА_1 на посаду моториста у в/ч НОМЕР_1 ,

-Рапортом начальника групи персоналу штабу в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 22.09.2025 року, згідно до якого військовослужбовець ОСОБА_1 із 2.09.2025 року по 12.09.2025 року знаходився на лікуванні, про факт того, що лікування закінчено 12.09.2025 року рапорт від військовослужбовця ОСОБА_1 не надходив,

-Випискою за №2373 про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні до 12.09.2025 року.

Судом не встановлено будь-яких поважних причин для нез`явлення військовослужбовця ОСОБА_1 після завершення лікування із 13.09.2025 року по 22.09.2025 року до в/ч НОМЕР_2 в умовах особливого періоду.

Надане ОСОБА_1 направлення за №3109 від 13.09.2025 року на консультацію до спеціаліста невролога, уролога не свідчить про поважну причину його не з`явлення протягом доби на військову службу.

Звернення ОСОБА_1 15.09.2025 року о 9 годині за консультацією у лікаря уролога, згідно до наданої ним довідки не звільняє його від перебування на військовій службі протягом зазначеної доби.

Крім того, надана ОСОБА_1 довідка від 17.09.2025 року про те, що він робив КТ внутрішніх органів не свідчить про те, що він знаходився на медичному дослідженні протягом доби, відповідно до висновку патології у нього не було виявлено, тобто він мав можливість перебувати на військовій службі у цей день. Запис до лікаря невропатолога 17.09.2025 року в 11 годин 17 хвилин за консультацією, на якому він був не тривалий час, не є поважною причиною, щоб у подальшому не перебувати на військовій службі.

Суд вважає, що надана довідка ОСОБА_1 про те, що він записався на 9 годину 54 хвилини для огляду 18.09.2025 року не свідчить про те, що у нього була поважна причина не з`явитися протягом цього дня до військової частини для проходження ним військової служби.

У судовому засіданні судом встановлено про те, що 12.09.2025 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарі, тому його неявку 12.09.2025 року на військову службу, суд вважає із поважної причини.

Аналізуючи вище указані медичні документи, та матеріали вище зазначеної адміністративної справи, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги задовільний стан його здоров`я, згідно до медичної документації, суд вважає за необхідне та достатнє призначити йому адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу.

Згідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як вбачається, із матеріалів указаної адміністративної справи, зазначена адміністративна справа про притягнення військовослужбовця ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-11 КУпАП пов`язана із виконанням ним військового обов`язку, а саме під час виконання ним службових обов`язків, тому суд вважає, що у зазначеній адміністративній справі указаний військовослужбовець підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. на користь держави України.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.