Провадження № 33/824/3653/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Павлової В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року визнано винним та накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605 грн 60 коп.) в дохід держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 11 квітня 2025 року, близько 12 год. 40 хв., в порушення п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі - Правила), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував в м. Київ по проспекту Палладіна, 7-А, автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на долучені до матеріалів справи докази, а саме характеристику на ОСОБА_1 від 26 травня 2025 року із Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві, а також характеристику із ДЗ «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» МОЗ України, не допитав працівників поліції.

Вказує, що на момент зупинки ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, адже вживав алкоголь напередодні, 10 квітня 2025 року, через тяжкий морально-психологічний стан, пов`язаний із смертю батька. Так, як вбачається із відеозапису події (відео із БК 477640) у ОСОБА_1 не вбачається наявність візуальних ознак будь-якого сп`яніння, він відповідав чітко та розбірливо, без порушень мови. Порушення координації рухів під час всього здійснення відеофіксації події також не вбачається, поведінка ОСОБА_1 є повністю адекватною та відповідає обстановці.

Звертає увагу на те, що як зазначав ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження у справі, працівниками поліції було порушено інструкцію з використання технічного засобу «DragerAlkotest 6820», а саме, мундштук був вставлений в газоаналізатор уже після зняття упаковки (відео із БК 477640, час -12:42:12), що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, та тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення, що в свою чергу тягне за собою його недопустимість, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний протокол складено з урахуванням часу, очевидно необхідного як для отримання висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 14 квітня 2025 року № 001570, так і для реалізації права водія на ознайомлення з ним та складеним щодо нього протоколом, як цього вимагає ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП та п. 11 форми такого висновку, у заздалегідь узгоджений з водієм час, що чітко зафіксовано у повідомленні від 11 квітня 2025 року про запрошення водія, оскільки складання лікарем висновку щодо алкогольного сп`яніння є процесуальною дією, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення у межах КУПАП та, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що зволікання зі складанням протоколу після отримання висновку лікаря є порушенням процедури, адже поліція мала всі дані для оформлення протоколу, від ОСОБА_1 не надходило жодних заяв про перенесення складання протоколу у зв`язку з якимось непереборними обставинами чи поважними причинами.

В судовому засіданні особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , свою апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, а саме, скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеофайл, доданий до протоколу, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень наведеної статті, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як у посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи складу адміністративного правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

З матеріалів справи убачається, що події мали місце 11 квітня 2025 року, а протокол складено 28 квітня 2025 року. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу DragerAlkotest №0555 та в медичному закладі 11 квітня 20 року, висновок за результатами огляду заповнений 14 квітня 2025 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду від 11 квітня 2025 року.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині порушення положень частини 2 статті 254 КУпАП, оскільки правопорушення виявлене 11 квітня 2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено 28 квітня 2025 року, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідна дата складання протоколу була узгоджена між ОСОБА_1 та поліцейськими, що підтверджено повідомленням про запрошення до підрозділу поліції від 11 квітня 2025 року, а саме в день виявлення правопорушення.

Так, як встановлено судом першої інстанції з повідомлення від 11 квітня 2025 року про запрошення водія на 09 год. 00 хв. 28 квітня 2025 року до органу поліції, рапорту працівників поліції, вказаного висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 14 квітня 2025 року №001570 та протоколу серії ЕПРІ № 313878 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 за викликом до органу поліції для ознайомлення з вказаним висновком № 001570 не прибув, пояснень не надавав, а тому вже о 10 год. 02 хв. 28 квітня 2025 року щодо нього був складений протокол серії ЕПРІ № 313878, який і поданий до суду.

За таких обставин доводи сторони захисту про те, що протокол серії ЕПРІ № 313878 складено з порушенням встановленого строку, не можуть бути підставою для спростування обставин щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Отже, вказаний протокол складено з урахуванням часу, очевидно необхідного як для отримання висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 14 квітня 2025 року № 001570, так і для реалізації права водія на ознайомлення з ним та складеним щодо нього протоколом, як цього вимагає ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП та п. 11 форми такого висновку, у заздалегідь узгоджений з водієм час, що чітко зафіксовано у повідомленні від 11 квітня 2025 року про запрошення водія. Після виконання цих дій протокол серії ЕПРІ № 001570 був негайно (протягом двох годин) складений працівником поліції, що цілком узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 254, ч.ч. 2-4 ст. 256, ст. 268 КУпАП у їх логічному взаємозв`язку.

Є обґрунтованими та мотивованими також висновки суду першої інстанції про те, що час фактичного надходження висновку КМНКЛ «Соціотерапія» № 001570 до органу поліції 15 квітня 2025 року, на що послався ОСОБА_1 у своєму клопотанні, знаходився поза межами контролю з боку поліцейських, які діяли 11 квітня 2025 року та оформляли необхідні документи для забезпечення передусім права на захист водія в тому числі.

Відтак, правові підстави для визнання даних протоколу ЕПРІ № 313878 недопустимими доказами, як про це просила суд сторона захисту, відсутні.

З огляду на відхилення відповідних доводів апеляційної скарги вбачається, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 року серії ЕПР1 №313878 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2), який був підписаний особою, яка його склала;

у висновку КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду водія на стан сп`яніння від 14 квітня 2025 року №001570, за яким ОСОБА_1 , будучи доставленим до лікаря у супроводі працівників поліції станом на 13 годину 11 квітня 2025 року (час проведеного огляду фактично) перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 1.41 проміле;

у відеозаписі, що був досліджений судом з камери працівників поліції (файл "export-r7dyi"), який містить фіксацію виявлення працівниками поліції порушення з боку водія автомобіля "Хонда" сірого кольору з н.з. «KLIMYIK», яким виявився ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху та його переслідування до території закритої автостоянки, якому після зупинки пояснюються причини переслідування та зупинки (проїзд через подвійну суцільну смугу тощо) (з 03 хв. запису), фіксується встановлення особи водія ОСОБА_1 та справжніх держаних реєстраційних номерів на автомобіль (з 04 хв. 05 сек. запису), під час спілкування з працівниками поліції водій ОСОБА_1 визнає, що напередодні вживав алкоголь (07 хв. 15 сек. запису), фіксується виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота (з 07 хв. 26 сек. запису), процедура проходження водієм ОСОБА_1 за його згоди огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер (з 11 хв. 06 сек.), фіксується результат такого огляду - показник сп`яніння 0.85 % (13 хв. 07 сек. запису), з таким результатом водій не погоджується (15 хв. 53 сек. запису), фіксується проходження водієм за його згодою огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, під час огляду лікарем ознаки алкогольного сп`яніння знайшли своє підтвердження, водій наполягає на здачі біологічного матеріалу (з 27 хв. 15 сек. запису), вживає із запечатаної пляшки воду для здачі біологічного матеріалу (з 45 хв. 41 сек. запису), йому надані ємкості для здачі біологічного матеріалу (52 хв. 33 сек. запису), водій здає біологічний матеріал (з 01 год. 12 хв. 41 сек. по 01 год. 14 хв. 22 сек. запису), на далі фіксується складання інших матеріалів, в тому числі, постанови щодо водія за ч. 1 ст. 122 КУпАП та повідомлення від 11 квітня 2025 року про його запрошення до органу поліції на 09 год. 00 хв. 28 квітня 2025 року.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року указано, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази одержані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 11 квітня 2025 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що відповідно до переглянутого відеозапису, об`єктивно підтверджуються наявність у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння. З даного відеозапису видно, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснювали права.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, який критично віднісся до наведених у запереченнях доводів та розцінив їх як намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Зокрема, судом першої інстанції наведені мотиви відхилення доводів ОСОБА_1 щодо порядку використання поліцейськими технічного засобу під час проведення огляду на місці, оскільки ОСОБА_1 з результатами цього огляду не погодився, тому подальший огляд було проведено у медичному закладі.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, відповідає обставинам справи.

Апеляційний суд не може також визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не дав оцінки характеристиці на ОСОБА_1 від 26 травня 2025 року із Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві, а також характеристиці із ДЗ «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» МОЗ України та не допитав працівників поліції, оскільки апелянтом не вказано, яким чином наведені докази спростовують встановлені судом першої інстанції обставини щодо доведеності вчинення правопорушення чи застосування виду санкції.

Враховуючи наведене, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 5 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана