ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1494/25

Провадження № 3/568/768/25

24 вересня 2025 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 вид. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області 23.09.2008 р., РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),-

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №326377 від 09 серпня 2025 року ОСОБА_1 09 серпня 2025 року близько 18 год. 50 хв. Рівненська область м.Радивилів вул.Вишнева, 36 гр. не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА 470642 від 08.08.2025 р. терміном на 5 діб, а саме порушив зобов`язання залишити місце проживання та контактування з постраждалою особою гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав що з дружиною ОСОБА_2 не контактував, а знаходився в будинку по місцю свого проживання, оскільки іншого житла у нього немає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1-3 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, способом фіксації та доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено терміновий заборонний припис серія АА №470642 від 09.08.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 застосовано заходи заборонного припису: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 12 години 30 хвилин 08.08.2025 року до 12 годин 30 хвилин 12.08.2025 року.

Згідно пункту 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Про те, як вбачається зі змісту протоколу в ньому фактично не викладено суті адміністративного правопорушення, не наведено в чому воно полягало, не зазначено, які саме заборони порушила особа відносно якої складено протокол в результаті вчинення інкримінованих діянь, встановлення яких є обов`язковим для наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Слід зауважити, що особою, яка вповноважена на складання адміністративного протоколу, до матеріалів справи долучено лише заява ОСОБА_3 та її пояснення, що зводяться лише до зазначення того, що 09.08.2025 року ОСОБА_1 «знову вчинив домашнє насильство та прийшов до будинку». Однак, в матеріалах справи відсутні пояснення особи, на яку було складено протокол про адміністративне правопорушення. Свідчення інших осіб, свідків в матеріалах справи відсутні. Окрім цього в матеріалах справи відсутній відеозапис як доказ того, аби суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис «тех пристрій 470472».

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, на думку суду, не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки, особа не може бути позбавлення права перебувати в місці свого проживання, навіть за наявності складеного щодо такої особи термінового заборонного припису, а також здійснювати спілкування зі своєю дружиною, що є його правом, ураховуючи положення ст. 4, 23, 55 Сімейного кодексу України, у тому числі положення ст. 32 Конституції України, де визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом, оскільки під час судового розгляду не було доведено факту, що ОСОБА_1 порушив умови термінового заборонного припису та такими діями могла бути чи була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій. Бо, відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII основним напрямом реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема запобігання домашньому насильству.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що суду не надано належних доказів, які б дозволяли дійти законного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, суд приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір із ОСОБА_1 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя В.О. Троцюк