Справа № 202/6177/25
Провадження № 3/202/3486/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Недобитюк Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 ст. 130, частиною 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 до Індустріального районного суду м. Дніпра з ГУ НП в Донецькій області, Краматорського РУП № 3 надійшли шість матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме за частиною 5 ст. 126, частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до частини 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, справи відносно ОСОБА_1 , які надійшли до суду 20.06.2025 були об`єднані в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі № 202/6177/25.

Судом встановлено наступне.

26 лютого 2025 року о 13 год 40 хв у с. Ярова, по вул. Гутельська, проти буд. 85 А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» ДНЗ НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП. Під час проведення огляду водія поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису.

21.04. 2025 о 09 год 51 хв по вул. Кооперативній, біля буд. 9, с. Ярова, Лиманської ОТГ Крматорського району, Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 2103» ДНЗ НОМЕР_2 автомобілем без посвідчення водія. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1. а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 5 ст.126 КУпАП.

09.04.2025 близько 08 год 40 хв, по вул. Мазепи, біля буд. 58 в с. Ярова, Краматорського району Донецької області, ОСОБА_1 повторно протягом року, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» ДНЗ НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 126 КУпАП.

26.04.2025 близько 16 год 05 хв, по вул. Гутянській, біля буд. 250, в с. Ярова, Краматорського району, Донецької області, ОСОБА_1 повторно протягом року, керував транспортним засобом - мопедом «Sky Star 50» ДНЗ б/н, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуження зіниць очей, які не реагували на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово вчиняв правопорушення, передбачені ст. 130 та ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини 1 ст. 130 КУпАП:

«Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Статтею 126 КУпАП передбачено наступне:

«Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Своїм процесуальним правом брати участь у судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутності суду не надав, своєї позиції щодо обставин вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 ст. 126 та частиною 1 ст. 130 КУпАП суду не висловив.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених частиною 3 ст. 268 КУпАП, не має.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 ст. 126 та частиною 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених судом доказів, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 295106 від 09.04.2025, ЕПР1 № 295141 від 09.04.2025, серії ААД № 799967 від 26.04.2025; ААД №800000 від 26.02.2025; серії АБА № 010884 від 21.04.2025, серії ААД №799989 від 26.04.2025, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.02.2025 серії ВАБ № 853587 направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу; поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом події.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковані за частиною 1 ст. 130, з огляду на те, що правопорушення вчинене повторно протягом року.

Згідно частини 2 ст. 130 КУпАП «Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого».

А відповідно до частини 3 зазначеної статті «Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника».

Разом з тим, згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Відповідальність за частиною 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху вказано, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У силу пункту 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в рамках справи № 216/5226/16-а(2-а/216/33/17) притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №536/1703/17.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд не може обґрунтовувати свої висновки припущеннями, а має виходити із дослідження належних і допустимих доказів, якими підтверджуються чи спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд позбавлений можливості перекваліфікувати дії особи за іншими частинами ст. 130 КУпАП, висувати ОСОБА_1 нове обвинувачення.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу ОСОБА_1 ступінь його вини, з урахуванням принципу законності, справедливості та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 коп (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років (без вилучення транспортного засобу).

В матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір згідно пункту 5 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в дохід держави у розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 23, 33, 36, 40-1, 126, 130, 251 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 126 та частиною 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративні стягнення:

-за частиною 5 ст. 126 КУпАП: у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років (без вилучення транспортного засобу),

- за частиною 1 ст. 130 КУпАП: у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 коп (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років (без вилучення транспортного засобу).

Реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Дн-ка об/21081300

Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0004001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Найменування коду класифікації доходів бюджету-

Призначення платежу: (Серія ААД та № 982752 протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор.руху

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Реквізити для сплати судового збору на користь держави:

Отримувач коштів:УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0004630

Кодкласифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»

Квитанцію про сплату штрафу надсилати на поштову адресу суду: 49074, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 84, або на електронну пошту: .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Н. В. Недобитюк