Провадження №3/127/5967/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В., за участю захисника Піпка А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2025 року о 00:30 год. по вул. Синьоводська, 1 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував електросамокатом марки «Vevi», без д.н.з., в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду повідомив, що він самокатом не керував. Самокатом керувала його дівчина. Остання під`їхала до мосту та пішла додому.

Захисник Піпко А.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивував наступним. Тієї ночі ОСОБА_1 не керував самокатом марки «Vevi». ОСОБА_1 зупинили поліцейські біля вказаного самоката. Відеозапис, на якому видно, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом - відсутній. На думку захисника Піпка А.М. самокат «Vevi» - не є транспортним засобом, оскільки потужність його двигуна менше, ніж 3 кВт. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, а наявний лише висновок, який не є належним доказом без вказаного направлення. Також в матеріалах справи відсутній документ, яким було встановлено рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 не має посвідчення водія категорії «А1», тому він не може бути позбавлений права керування транспортними засобами. Таким чином, провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, захисник стверджував, що поліцейські не надали можливість ОСОБА_1 надати пояснення, що є порушенням його прав.

Дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, крім іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі № 127/5920/22 зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Зокрема з відео вбачається, що працівники поліції, підходять самоката, біля якого перебуває ОСОБА_1 . При цьому, останній пояснює, що він їде додому, не заперечує, що їхав на вказаному самокаті, а лише повідомляє, що не знав, що їхати на самокаті в стані сп`яніння не можна, його про це ніхто не попередив. При цьому, ОСОБА_1 не зазначає про те, що самокатом керував не він, а якась дівчина На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння - ОСОБА_1 погоджується, однак повідомляє, що хоче пройти огляд в медичному закладі. В подальшому, в ході медичного огляду в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні було встановлено, що саме ОСОБА_1 , а не невідома дівчина, керував електросамокатом, тобто джерелом підвищеної небезпеки, що покладає обов`язок діяти відповідно до вимог ПДР України. Як водій учасник дорожнього руху ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, враховуючи, що зупинений він був правомірно, оскільки рухався по дорозі у комендантську годину. Жодного доказу в підтвердження пояснень ОСОБА_1 про те, що якась дівчина керувала самокатом суду не надано, не вбачається цього і з відеозапису. Жодної особи жіночої статі ані біля самоката, ані на вулиці навколо не зафіксовано. Не повідомляє і сам ОСОБА_1 поліцейським, що не він керував самокатом, а дівчина. Крім того, ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому поліцейські тривалий час спілкуються з ОСОБА_1 , і він дає їм пояснення щодо обставин справи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 438193 від 30.08.2025 року, рапортом працівника поліції, висновком медичного огляду № 0532 від 30.08.2025 року, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про закриття справи, оскільки воно, на думку суду, є необґрунтованим, викладені в ньому обставини спростовуються сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі шістсот п`ять гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя :