П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю:

потерпілої - ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката Жук Л.Б.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2025 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , що виразилось в штовханнях, ударах по голові та ногах, словесних образах, приниженнях, внаслідок чого міг завдати шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла у судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, повідомила, що стосунки з ОСОБА_2 у них з 2017 року. На час, коли стався інцидент, а саме 16 липня 2025 року, вони проживали разом як сім`я, вели спільне господарство, усі гроші, що вона заробляла, ділили на двох, робили спільні покупки, за які переважно розраховувалася вона. 16 липня 2025 року вони гуляли в парку, разом вживали спиртні напої у невеликій кількості. Через деякий час ОСОБА_2 прямо на вулиці штовхнув її, через що вона впала з ніг, після чого вона вирішила піти додому. Додому вони йшли разом. По дорозі ОСОБА_2 декілька раз її вдарив. Прийшовши додому вона стала збирати речі, однак, ОСОБА_2 перешкоджав їй. Протягом цього часу вона говорила по гучномовцю з мамою, і мама чула, що вони сваряться. В один момент ОСОБА_2 перервав дзвінок. Мама, переживаючи за неї, викликала поліцію. Поліція приїхала, коли вона вже зібрала речі. Потім вона пішла на вокзал, де до 6-ї години ранку чекала потяг до м. Львова, звідки потім поїхала до м. Києва. По медичну допомогу не зверталась. Стосунки після цього вирішила припинити. Додала, що у 2024 році вже мав місце подібний інцидент між нею та ОСОБА_2 , після якого вона звернулася в поліцію, однак, згодом відмовилася від заяви, бо не бажала проходити медичні експертизи. Мала надію, що все налагодиться, і таке більше не повториться. У тверезому стані ОСОБА_2 чудова людина, сподівалась, що між ними все буде добре.

Другого вересня 2025 року потерпіла ОСОБА_1 подала додаткові пояснення, у яких в доповнення до показань, які вона дала в судовому засіданні, зазначила, що під час вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства, вона голосно кричала, перебуваючи у шоковому стані, але не відбивалася від ОСОБА_2 , вона кричала в момент ударів, декілька разів вона падала від ударів, коли не встигала відійти. Заперечила щодо тверджень ОСОБА_2 про нібито її бажання нашкодити йому, адже не має таких намірів і не бажає для нього настання будь-яких тяжких наслідків.

12 вересня 2025 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Жук Л.Б. подала спільні письмові заперечення, у яких ОСОБА_2 повністю заперечує подію адміністративного правопорушення у виді домашнього насильства та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, у своїх запереченнях ОСОБА_2 вказує, що у потерпілої ОСОБА_1 періодично трапляються емоційні та нервові зриви, один з яких трапився у неї і 16 липня 2025 року. У неї виникла сильна емоційна реакція, внаслідок чого вона почала кричати, образливо висловлюватися відносно нього та вимагати вибачень. Він у свою чергу вибачився, запропонував їй повернутися додому та з метою уникнення конфлікту допомогти сісти на потяг до м. Київ. Заперечив твердження потерпілої про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та проявляв відносно неї агресію.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю заперечив. Зазначив, що є з потерпілою колегами, між ними були наявні періодичні стосунки, у сімейних стосунках з нею не перебуває та не перебував. Надавав їй для проживання кімнату в своїй квартирі. До інциденту, який мав місце 16 липня 2025 року, вони разом працювали та час від часу робили масаж у чотири руки за місцем їхнього проживання. Потерпіла часто буває неадекватною та неврівноваженою, має наметі зашколити йому.

Захисник у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, просила провадження у справі закрити за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши потерпілу, ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Як зазначено в ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненням домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство, згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, - є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення у небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що повністю підтверджується дослідженими у ході судового розгляду справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 № 069618 від 16.07.2025; поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , даними нею у судовому засіданні, а також її письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, поясненнями ОСОБА_2 , даними у судовому засіданні, та його письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства, проведеною 16.07.2025 інспектором взводу № 2 роти № 1 бат. УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА № 171623 від 16.07.2025; відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських; іншими доказами, долученими до матеріалів справи.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_2 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та дійшов висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн (триста сорок грн 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева