Провадження № 3/522/5165/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Деруса А.В.,

при секретарі Крохмаль І.І.,

за участі захисників Сухецької С.М., Юрченко В.В.,

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 375282, про те, що 28.06.2025 року, о 13:15 год., водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Citroen», н/з НОМЕР_1 , на проблискових маячках синього кольору та звукових сигналах, за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, під`їжджаючи до перехрестя вул. О. Станкова та вул. М. Арнаутська, не переконався у безпеці проїзду перехрестя, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , та по інерції здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями на узбіччі «Ford Transit», н/з НОМЕР_3 та «Ford Transit», н/з НОМЕР_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 28.06.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 375246, про те, що 28.06.2025 року, о 13:15 год., водій ОСОБА_6 керував транспортним засобом «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , за адресою: м. Одеса, вул. О. Станкова, № 11, під`їжджаючи до перехрестя вул. О. Станкова та вул. М. Арнаутська, не надав переваги в русі транспортному засобу «Citroen», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по вул. М. Арнаутська на проблискових маячках синього кольору та звукових сигналах, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті зіткнення транспортний засіб «Citroen», н/з НОМЕР_1 по інерції здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями на узбіччі «Ford Transit», н/з НОМЕР_3 та «Ford Transit», н/з НОМЕР_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що їхав на зелений сигнал світлофору з сиреною та маячками, будучи на перехресті, з правої сторони побачив машину, яка їхала на великій швидкості та влетіла в мою швидку допомогу. ОСОБА_6 повинен був почути та побачити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що він не в змозі був побачити авто швидкої допомоги, на перехресті за будинком не було видно автомобіль швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що він є працівником екстреної медичної допомоги, вони рухались на пункт базування на вул. Успенська. Він знаходився в автомобілі поряд, їхали з сиреною та маячками, наближались до перехрестя, світлофор перемикався на зелене світло, в цей момент несеться біла «Tesla». Водій ОСОБА_4 намагався запобігти удару. Коли він вийшов, водій намагався грубити, він замітив запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що надійшло повідомлення ДТП з потерпілими, прибув на виклик з напарником. На місці був ОСОБА_6 , інший учасник був госпіталізований. Якщо не помиляється, ОСОБА_4 порушив п. 3.2 ПДР.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що їм надійшло повідомлення про ДТП з потерпілими. Стосовно перевірки тільки одного водія на ознаки алкогольного сп`яніння пояснити не може, працює недавно, по суті повинні були.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 3.1 ПДР України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та п. 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений. Право відступати від вимог ПДР України надається водіям оперативних транспортних засобів за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.1 ПДР України, під безпекою дорожнього руху необхідно розуміти такий рівень безпеки, який дозволяє водіям інших транспортних засобів виконати вимоги п. 3.2 ПДР України, щодо надання дороги і забезпечення безперешкодного проїзду зазначеного транспортного засобу.

Згідно п. 3.2 Правил дорожнього руху, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п. 2.3.(б) ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до 8.7.3. е) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України, оперативні машини та особи, які ними керують є учасниками дорожнього руху як і всі інші водії.

Перш ніж відступати від вимог ПДР України, водій оперативного автомобіля був зобов`язаний переконатися у тому, що він не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, судом встановлено факт проїзду транспортного засобу швидкої медичної допомоги «Citroen», н/з НОМЕР_1 в м. Одесі на перехресті вул. О. Станкова та М. Арнаутська, з увімкненими проблисковими маяками червоного та синього кольорів на зелений сигнал світлофору, що було пов`язано з оперативною необхідністю. Транспортний засіб «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , почав рух по вул. О. Станкова, № 11, під`їжджаючи до перехрестя вул. О. Станкова та вул. М. Арнаутська, та, ніяк не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, не надавши переваги в русі оперативному транспортному засобу, який рухався з увімкненими проблисковими маяками червоного та синього кольорів, скоїв з ним зіткнення.

Під час зіткнення транспортний засіб «Citroen», н/з НОМЕР_1 майже закінчив проїзд перехрестя, при цьому інші транспортні засоби зупинились та надали переваги у русі транспортному засобу «Citroen», н/з НОМЕР_1 .

Суд приходить до переконання, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби «Citroen», н/з НОМЕР_1 , «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження внаслідок зіткнення, має прямий причинно-наслідковий зв`язок з тим, що саме водій транспортного засобу марки «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , на відміну від інших учасників дорожнього руху, своїми діями не надав перевагу в русі водію транспортного засобу медичної допомоги «Citroen», н/з НОМЕР_1 , який рухався із увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковим сигналом, завчасно не прийняв міри до зупинки свого автомобіля «Tesla Model 3», в результаті чого відбулась ДТП, на що вказує, зокрема, схема місця ДТП, місце зіткнення та розміщення транспортних засобів, локалізація їх механічних пошкоджень, а також переглянутий в судовому засіданні відеозапис.

Судом встановлено, що усі транспортні засоби, які рухались в м. Одесі по вул. М. Арнаутська, зупинились та надали перевагу в русі транспортному засобу медичної допомоги «Citroen», н/з НОМЕР_1 , який рухався із увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковим сигналом по вул. М. Арнаутська. Вже закінчуючи проїзд перехрестя зіткнувся з транспортним засобом «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який не зреагував на зміну дорожньої обстановки. Водій ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що усі транспортні засоби зупинились та переконавшись в безпечності свого маневру, а саме проїзду через перехрестя, не міг розрахувати на те, що вже в кінці перехрестя не знижуючи швидкість, на перехрестя виїде транспортний засіб «Tesla Model 3», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Оцінюючи показання осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності та свідків на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема відеозапису, суд вважає, що ОСОБА_6 рухався з недотриманням Правил дорожнього руху України по вул. О. Станкова, а саме під час наближення до перехрестя з вул. М. Арнаутська, на відміну від інших учасників дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Таким чином, суд констатує, що за встановлених судом обставин справи та за досліджених доказів, в матеріалах справи наявні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_6 та наслідками ДТП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення водія ОСОБА_6 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) де ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

За результатами судового розгляду справи відносно водія ОСОБА_6 , судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на обґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії водія ОСОБА_6 та, відповідно, щодо наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні достатні докази на підтвердження факту порушення водія ОСОБА_6 правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

З урахуванням положень Правил дорожнього руху України, наявні підстави вважати, що в діях водія ОСОБА_6 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про доведеність вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, оскільки в ході судового розгляду суду надано достатніх та допустимих доказів порушення водієм ОСОБА_6 вимог ПДР України, а тому наявна складова вищезазначеного правопорушення.

Враховуючи обставини, які встановлені в ході судового розгляду вказаної адміністративної справи, вважаю, що наслідки у виді ДТП перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_6 , та не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_4 .

Суд вважає, що у діях водія ОСОБА_6 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме відеозаписом події.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Враховуючи викладене та згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження відносно ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Дерус