Провадження №3/447/1704/25
Справа №447/2865/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №2 Стрийського районного відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03.09.2025 о 23 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 під час перевірки адміннаглядовий ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання, чим порушив правила встановлені йому адміністративним наглядом, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні подав заяву про визнання вини, просив суд суворо не карати.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 № 264/94-ВР, адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

До осіб , щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць (стаття 10 Закону № 264/94-ВР).

Згідно з ч.1 ст.187 КУпАП порушенням правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, є: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Відповідно до ч.2 ст. 187 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 478364 від 09.09.2025, згідно з яким, 03.09.2025 о 23 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 під час перевірки адміннаглядовий ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання, чим порушив правила встановлені йому адміністративним наглядом. У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав: «я в такий час був вдома»;

-рапортом інспектора ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 03.09.2025;

-ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.06.2026, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 (шість) місяців, та заборонено вихід із помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 год.00хв. до 06год 00хв;

-постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 03.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів, що становить 170 гривень.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, який свою провину визнав, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, ч.1 ст.187, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень 00 копійок (двісті п`ятдесят п`ять гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Роман ДЖУС