Справа № 702/828/25
Провадження № 3/702/310/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповіжальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , особа з інвалідністю 2 групи,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 31.08.2025 о 17 год 05 хв по вул. Героїв України в м. Монастирище Уманського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 210994-20 НЗ НОМЕР_2 в стані алкогольна сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна 2.02 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.

Призначений на 26.09.2025 розгляд справи відкладений у зв`язку із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про подання додаткових доказів.

У поданій 01.10.2025 заяві ОСОБА_1 просить справу розглянути у його відсутність, розстрочити суму штрафу та долучити докази.

Гарантовані ст. 63 Конституції України та передбачені ст. 268 КУпАП права та обов`язки суддя Лихоті Р. В. роз`яснила.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис події, суддя приходить до таких висновків та такого рішення.

Згідно з п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Норма ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439598 від 31.08.2025, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994-20 НЗ НОМЕР_2 в стані алкогольна сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна 2.02 проміле(а.с.1).

Згідно з результатом тестування на алкоголь до протоколу ЕПР1 № 439598 від 31.08.2025, тест № 6843, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту 2,02%о (а.с.2).

Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний - 2,02%о (а.с.3).

Відповідно до відомостей ІПНП ГСЦ МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2003 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії «В», «С». 31.08.2025 дане посвідчення вилучене за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП та знаходиться на зберіганні у ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області (а.с.4).

Згідно з копії постанови ЕНА № 5617292 від 31.08.2025 ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУПАП та підданий штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 5);

Переглядом відеозапису суддя встановив, що усі обставини, викладені в протоколі ЕПР1 № 439598 від 31.08.2025, повністю відповідають зафіксованому на відео ходу подій, що підтверджує достовірність викладеної в протоколі інформації (а.с.6).

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення, у їх сукупності, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини і вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, так як даний вид стягнення є безальтернативним.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 гр. загальне захворювання, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_4 , яке видане 07.08.2024, з довічним терміном дії, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Щодо заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати накладеного на нього стягнення, то суддя вважає доцільним зазначити таке.

Відповідно до положень ст.298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді штрафу, мінімальний розмір якого складає 17 000,00 гривень. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке повторно видане 28.05.2019, та довідкою Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №61 від 17.09.2025, дохід ОСОБА_1 складається із пенсії по інвалідності, яка становить щомісячний розмір якої становить 3323,00 гривень.

Розмір штрафу, який призначається, є достатньо великим в порівнянні із мінімальною заробітною платою в Україні, кількістю утриманців та доходами у ОСОБА_1 , а тому сплата штрафу в розмірі 17000,00 гривень одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар.

Враховуючи наведені обставини, суддя вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити його із розстрочкою виплати певними частинами строком на дванадцять місяців зі сплатою щомісячно по 1417 грн. 67 коп.

Згідно зі ст. 303 КУпАП, у разі відстрочки виконання постанови, відповідно до КУпАП, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст.130, ст. 245, 247, 251, 276, 283- 285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу по 1416 (одна тисяча чотириста шіснадцять) гривень 66 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Щомісячна частина штрафу підлягає сплаті за реквізитами: номер рахунку UA0023001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), Отримувач ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код .

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі.

У разі несплати штрафу упродовж 12 місяців розстрочення, в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА