Справа № 463/4778/25 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/1172/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника-адвоката Мотрука М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 липня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.05.2025 о 16 год. 30 хв. У м. Львові, на вул. Тракт Глинянський, 45, керував т/з Chevrolet Epica, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді Кобилецький М.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на незаконність зупинки поліцейськими автомобіля під його керуванням, оскільки встановлених Законом підстав для такої зупинки не було, а що стосується керування автомобілем без використання паска безпеки та без реєстраційних документів на автомобіль, то такі порушення не могли бути виявлені до зупинки автомобіля. Враховуючи це, вважає, що працівники поліції не мали законних підстав вимагати у особи надати документи чи вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.

За таких обставин, на думку апелянта, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських, незаконні дії поліцейських роблять незаконними і подальші вимоги .

Вважає, що працівниками не зібрано будь-яких доказів наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, якими можна було б підтвердити зміст протоколу.

Зазначає також, що наявність у нього зазначених у протоколі ознак наркотичного сп`яніння повністю спростовується наявними у справі відеозаписами. Зауважує при цьому, що ознакою наркотичного сп`яніння є не просто наявність зіниць, які не реагують на світло, а наявність саме звужених чи дуже розширених зіниць, які не реагують на світло. Відзначає, що перевірка зіниці проводилася поліцейським за допомогою ліхтарика у світлу пору доби, коли зіниці і так звужені.

На думку апелянта, на відеозаписі не спостерігається поведінка, яка не відповідає обстановці.

Окрім цього, ОСОБА_1 вказує, що пояснив поліцейським причину відмов (оскільки маю допомогти хворій мамі, якій поліцейські в подальшому і допомогли), а потім забезпечити збереження будматеріалів, які можуть зіпсуватися від дощу; тому просив провести огляд на місці.

Також, після завершення усіх невідкладних справ ввечері 14.05.2025 та 15.05.2025 він неодноразово телефонував на 102 з вимогою провести огляд на стан наркотичног сп`яніння, оскільки наркотичні засоби ідентифікуються в організмі людини довше, ніж алкоголь, проте йому було у цьому відмовлено.

Наполягає на законності відмови у проведенні огляду.

Стверджує, що з матеріалів справи, зокрема, з наявних у справі відеозаписів вбачається, що йому ніхто не пред`являв та не оголошував направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також таке направлення відсутнє у матеріалах справи.

Окрім цього вказує, що йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Захисник адвокат Мотрук М.Ю. повідомив, що не має зв`язку з ОСОБА_1 . Водночас зазначив, що ОСОБА_1 знав про судове засідання. Не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Мотрука М.Ю. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від серії ЕПР 1 № 330395 від 14.05.2025 (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 3);

рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області від 14.05.2025 Романа Кригуля (а.с.4).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вищевказане обґрунтовує, що при скеруванні ОСОБА_1 на огляд для визначення стану сп`яніння працівник поліції не порушив вимог Інструкції, позаяк визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд здійснюється на розсуд поліцейського.

Твердження апелянта про незаконність зупинки автомобіля під його керуванням апеляційний суд до уваги не бере.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зупинили за порушення ПДР, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4731436 від 14.05.2025, відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 ПДР.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїне оголошувалося та не вручалося ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Сам бланк направлення не містить будь-яких вимог щодо письмової відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що невручення ОСОБА_1 вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР та не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 липня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА