Справа №534/2480/25
Провадження №3/534/516/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ Єристівський ГЗК, адреса: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області 11 вересня 2025 року надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.163-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №241/32-00-07-17 від 21.04.2025, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме: ведення податкового обліку, з порушенням встановленого порядку: п.198.2 п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 з урахуванням норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по Декларації за травень 2025 року на суму 167 102 гривень. Вищезазначене призвело до порушення п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Кодексу, внаслідок чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що нараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в травні 2025 року у розмірі 167 102 гривень. Крім того, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларування за травень 2025 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено що ТОВ Єристівський ГЗК на порушення підпункту б п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та у відповідності до п.п. в) п. 200.141 ст.200 ПКУ, не має права на отримання бюджетного відшкодування за результатами документальної позапланової перевірки по декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року в сумі 24 906 603 гривні.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направливала до суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Водночас вказала, що на підставі акту перевірки №549/32-00-07-04/35713283 було складено податкове повідомлення-рішення від 25.08.2025 №000/574/32-00-07-04-19 та №000/537/32-00-07-04-19 з якими ТОВ Єристівський ГЗК не погодилось та оскаржує в судовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №241/32-00-07-17 від 21.04.2025 складений відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням порядку ведення податкового обліку на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки №549/32-00-07-04/35713283 від 30.07.2025.

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акта та протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Водночас судом встановлено, що ТОВ Єристівський ГЗК пред`явлено позов до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення- рішення.

Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п.56.4 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.18. ст.56 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З урахуванням вищевказаного та оскільки ТОВ Єристівський ГЗК оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення, а відтак визначені грошові зобов`язання в акті перевірки є неузгодженими, тому суд доходить висновку, що у діянні ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Також суд звертає увагу, що протокол складено за ч.2 ст. 163-1 КУпАП, проте із суті правопорушення неможливо встановити, чи була ОСОБА_1 піддана адміністративній відповідальності протягом року за аналогічне правопорушення, чи ні. Доказів притягнення ОСОБА_1 до зазначеної відповідальності не надано, тому суд остаточно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, суд виходить також і з того, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 163-1, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Д.Ю. Комарова