Справа № 377/188/25 Головуючий в суді І інстанції - Теремецька Н.Ф.
Провадження № 33/824/2824/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності Гармаша М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша Михайла Юрійовича на постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 08 березня 2025 року, о 23 годині 37 хвилин, в м. Славутичі, по вулиці Збройних Сил України, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження такого огляду у медичному закладі, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що місцевим судом було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження її обставин, неправильно застосовано положення ст. 130 КУпАП та не застосовано ст. 266 КУпАП, ст. 19, 62 Конституції України. Також, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях.

Апелянт вказує, що з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду в установленому законом порядку та наполягав на його проведенні в належному закладі охорони здоров`я. Натомість працівники поліції відмовились доставити ОСОБА_1 на огляді до належного закладу охорони здоров`я, розташованого у м. Чернігові.

Також, з відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що у відповідь на запитання ОСОБА_1 про причину зупинки поліцейський поглянув на годинник. Оскільки комендантська година не наступила це позбавило працівника поліції апелювати наявністю підстави зупинки у вигляді порушення комендантської години. У подальшому поліцейським вигадано абстрактну причину зупинки у вигляді «інформації що особа керує транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху», яка у свою чергу не підтверджується жодним із засобів доказування, передбачених ст. 251 КУпАП.

Отже, обставини вказують на протиправність подальших вимог поліцейського у зв`язку з недоведеністю правомірності зупинки транспортного засобу, та як наслідок - відсутність складу правопорушення.

Більше того, про безпідставність пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння свідчить той факт, що ОСОБА_1 фактично не відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки з протоколу вбачається, що у відповідній графі відсутня інформація про вилучення посвідчення водія, водночас за ч. 1 ст. 266 КУпАП, у разі підозри особи на перебування у стані сп`яніння вона відстороняється від керування.

Відтак, на думку сторони захисту, судом першої інстанції не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи та надана помилкова оцінка встановленим обставинам, через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Гармаша М.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266341 від 09 березня 2025 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив. (а.с. 1);

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в зв`язку порушенням Правил дорожнього руху України, а саме наявність інформації про причетність водія вказаного транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення - керування водієм автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, на що спочатку ОСОБА_1 погоджується та просить пред`явити документ про повірку вказаного приладу. Поліцейський показує та зачитує ОСОБА_1 свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest 6810. Після цього ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тоді поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, а саме в КНП «Славутицька міська лікарня» СМР, на що ОСОБА_1 відповідав, що він не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але повідомляв різні причини, чому він не може поїхати до медичного закладу разом з поліцейськими для проходження такого огляду (а.с.9);

- іншими письмовими доказами.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я є безпідставними та спростовуються наявним в матеріалах відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, тому провадження підлягає закриттю - є необґрунтованими. Так, під час знаходження в медичному закладі поліцейські повідомляли про те, що при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння також складається протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини - є хибними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був зупинений без відповідної правової підстави є безпідставними та спростовується відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з якого вбачається, що поліцейський після зупинки, назвав причину зупинку автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із наявною інформацією про керування вказаним автомобіля водієм у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, апеляційний суд зауважує, що незнання ОСОБА_1 своїх обов`язків як водія пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння (тобто порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України) і наслідків такої відмови, не дає підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаша Михайла Юрійовича - залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко