ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року суддя Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Іванцової Н.К.,

За участю секретаря судового засідання Бацули К.О.,

Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

ОСОБА_1 10.07.2025 року о 19 год. 02 хв. в м. Херсон, вул. Миру, поблизу буд. 45-а,керував транспортним засобом мопедом Honda Lets 50, без номерного знаку, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідість; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав надані ним письмові заперечення. Зазначив, що не відмовлявся пройти освідування, але при умові, що буде забезпечене збереження його транспортного засобу. Вказав про відсутність підстав зупинки його поліцейськими, відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння та про те, що відео з бодікамер має розриви з 19:02 по 19:03:40. Пояснив, що йому повернули водійське посвідчення та не відсторонили від керування транспортним засобом. Просив закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він прибув на місце події вже коли складався протокол. На прохання зараз залишити йому мопед, щоб ОСОБА_1 міг пройти освідування в лікарні, поліцейські відмовили, оскільки вже складався протокол, це було о 19 год. 45 хв.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №7012800 від 10.07.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.5 ПДР України;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

-зобов`язання про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

-рапорт;

-відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейських;

-довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_1 від 04.09.2013 року.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Стосовно заперечень ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.п. 2,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані наркотичного сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Відповідно до п. 12 розділу І Інструкціїу разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103зі змінами у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована на технічні засоби відеозапису , та після відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданого відеозапису вбачається, що поліцейським було проведено огляд ОСОБА_1 та у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідість; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Відсутність підстав, визначених законом, для зупинки транспортного засобу, на що посилається ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер, з якого вбачається, що працівник поліції зазначив ОСОБА_1 : «Вас зупинили, бо немає номерного знаку на транспортному засобі».

Також, ніяким чином не впливають на доведеність факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і посилання на те, що при складанні адміністративного протоколу йому було повернено посвідчення водія та не відсторонено від керування транспортним засобом. Крім того, матеріали справи містять зобов`язання про відсторонення його від керування транспортним засобом, яке ОСОБА_1 підписав.

Суд зазначає, що, не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання на розрив відеозапису (19:02 по 19:03:40), оскільки відеозапис відображає повний перебіг подій оформлення адміністративних матеріалів та інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти освідування, але при умові, що буде забезпечене збереження його транспортного засобу.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово зазначав ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, роз`яснював обов`язок пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на вимогу поліцейського та роз`яснював ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, на що останній неодноразово відмовлявся та зазначав, що нікуди не поїде.

Крім того, всупереч доводам ОСОБА_1 працівником поліції пропонувалось останньому: «У вас є хтось хто може забрати мопед? А ми вас потім відвеземо додому».

Таким чином, відеозаписом підтверджуються відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я зафіксована належним чином за допомогою технічних засобів.

Долучений ОСОБА_1 висновок №52, виданий КНП «Херсонський міський заклад з надання психіатричної допомоги» не є доказом в межах інкримінованого йому правопорушення, оскільки датований 14.08.2025 року, коли судом розглядається подія зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, яка відбулась 10.07.2025 року.

Позитивна характеристика ОСОБА_1 , не може слугувати підставою для закриття провадження у справі, з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, 130, ст.ст.250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова