Провадження №: 3/755/5593/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2025 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 року серія ЕПР1 №422870, ОСОБА_1 , (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 13.06.2025 року о 16:50 год. керуючи транспортним засобом «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» 175 км 50м з м. Тернопіль в напрямку м. Хмельницький, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обставновку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпчено керувати ним, не впоралась з керуванням допустивши виїзд на узбіччя зустрічної смуги руху та допустила зіткнення з тросовим огородженням з подальшим наїздом на дерево, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажири останньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були травмовані, чим вчинив порушення вимог п.12.1; 2.3.б ПДР.

Вказаних висновків Суд дійшов дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтями 251, 280 КпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення, який складено у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (1); відомостями, що містяться у схемі ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення (2); поясненнями портерпілого, котрі кореспондуються з даними протоколу (3).

При вирішенні питання щодо накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, Суд враховує таке.

Відповідно до абз. 2 ст. 38 КпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

В цій ситуації вчинення правопорушення мало місце 13.06.2025 року.

Протокол про адміністративне правопорушення сформовано 14.08.2025 року.

Справа уперше надійшла до суду 26.08.2025 року.

За указаним фактом відповідно до наявних у справі даних кримінальне провадження не розпочиналося, у порядку ст. 214 КПК України, а тому відсутні обставини, котрі дозволяли б обрахувати строк притягнення особи до адміністративної відповідальності від дати закриття кримінального провадження.

А тому є дійсним факт, що строки визначені ст. 38 КпАП минули, у той час, як п. 7) ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КпАП, закінчилися, вважає за необхідне, на виконання імперативних вимог п. 7 ст. 247 КпАП, розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КпАП закрити на підставі п. 7) ст. 247 КпАП.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я Оксана БІРСА