Справа № 211/8217/25
Провадження № 3/211/3672/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Новака А.М.

за ч. 1 ст. 130 КпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025 року о 22 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, 10, керував електричним транспортним засобом мопедом CORZO, б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суд від представника ОСОБА_1 - адвоката Новака А.М. надано клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання зазначено, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, чи інші порушення, передбаченого ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08.07.2025 року о 22год. 10хв.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження факту керування 08.07.2025 року о 22год. 10хв. ОСОБА_1 , а тому відповідно відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Електричний транспортний засіб, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №385644 не належить до категорії транспортних засобів.

Потужність електричного транспортного засобу на якому зупинили ОСОБА_1 складає 1500 Вт.

Якщо мопед має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ, та відповідно, керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого, в тому числі і не віднесенням до суб`єктів вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Електричний транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , обладнаний електродвигуном потужністю 1500 Вт і тому він не потребує державної реєстрації та для керування ним не потрібно мати посвідчення водія. З огляду на технічні параметри електричного транспорту, зокрема потужність двигуна 1500 Вт, що є значно нижчою від потужності електродвигуна для мопедів чи мотоциклів (3- 4 кВт), його не можна віднести до жодної з категорій транспортних засобів, у тому числі механічних, для керування якими потрібне водійське посвідчення відповідної категорії, постановка на облік та реєстрація (перереєстрація) в сервісному центрі МВС. Відтак, даний електричний транспортний засіб не належить до категорії транспортних засобів.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - предмет вчинення правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Новак А.М. підтримав клопотання про закриття провадження по справі, пояснив по його змісту.

Судом переглянуто відеодоказ з якого вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ або в медичному закладі, відмовився, а отже ним порушено п. 2.5 ПДР України, та відносно нього складено протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 385644 від 18.07.2025 року, рапортом, направленням, відеозаписом, роз`ясненням про відсторонення від керування ТЗ та іншими матеріалами.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно п.п. 2, 3, 4 Розділу 1 Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснює, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться впостанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність заст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст.130 КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинився на вимогу поліції, а не працівники поліції під`їхали до мопеду ОСОБА_1 , який стояв на місці. Крім того ОСОБА_1 дійсно поводить себе дуже емоційно, що не відповідає обстановці.

Більше того, суд критично відноситься до посилань захисника на те, що ОСОБА_1 керував самокатом, а відтак, даний електричний транспортний засіб не належить до категорії транспортних засобів.

Оскілки, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.03.2023 р. у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сеґвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

При цьому законодавець не обмежує нижньою межею потужність електродвигуна для вирішення питання щодо отримання прав на керування двоколісним транспортним засобом, а відрізняє виключно верхню межу, яка впливає на різні категорії прав (А1 або А).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОТаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. зазначається, що будь- яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підпунктом «б» частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України визначено, що водії зобов`язаний не допускати випадків керуванн транспортним засобом у стані алкогольногс наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керуванн транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів, а статтею 13 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування в стан алкогольного сп`яніння будь-яким транспортний засобом, а не виключно механічним.

Таким чином, водій, реалізувавши своє право володіті та/або керувати будь-яким транспортним засобом автоматично погодився виконувати додаткові покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України. Тому обсяг адміністративної відповідальності водії електричного самоката, електричного велосипеда електричного скутера, гіроскутера за ст. 13 КУпАП жодним чином не відрізняється від обсягу відповідальності за цією ж статтею інших водіїв механічних транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, суду надані докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення буде достатнім, та повністю досягне мети його застосування.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом, який згідно пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI становить у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Керуючись статтями 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

(Реквізити: Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/ Дніпропетровська область/21081300, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA0004001, Кодкласифікації доходів бюджету21081300, Серія _____ та № __________ протоколу.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 ( шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

(Реквізити:

Отримувач коштівГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783

Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувачаUA0026001

Кодкласифікації доходів бюджету22030106

Призначення платежу101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 , не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. О. Сарат