П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2025 Справа №607/14397/25 Провадження №3/607/5669/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович, розглянув матеріали справи, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

11.07.2025 з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ДПП до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424149 від 27 червня 2025 року вказано, що 01 травня 2025 року о 07:44 год. працівником поліції о/у Зелінським в ході патрулювання по вул. Тарнавського, 6, м. Тернопіль, було виявлено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 , який при собі зберігав без мети збуту прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, в якому згідно з висновком експерта №?CE-19/120-25/5494-НЗПРАП від 05.05.2025 виявлено PVP (1-феніл-2-перолідин-1-іл-пентан-1-он), який належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP у перерахунку на діючу речовину становить 0,0863 грама, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 44 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424149 від 27 червня 2025 року, в судове засідання 11.07.2025 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Суд неодноразово здійснював виклики ОСОБА_1 у судові засідання, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 212, проте особа, яку притягують до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Крім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року до ОСОБА_1 було застосовано привід через органи внутрішніх справ (Національну поліцію), який не було виконано.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яку притягують до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (друге та третє речення).

Водночас згідно з частиною другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44,

статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Тож законодавець імперативно унормував, що справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 44,

статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП, мають бути розглянуті за обов`язкової присутності особи, яку притягують до відповідальності.

Таким чином, приписами частини другої статті 268 КУпАП процесуальна дискреція суду щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені зазначеними статтями (частинами статей) КУпАП, щодо присутності у судовому засіданні особи, яку притягують до відповідальності, суттєво обмежена порівняно з розглядом справ за іншими статтями КУпАП.

Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (перше речення пункту 1).

Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ навіть якщо національним законодавством певне діяння не визнається кримінальним правопорушенням, воно, з огляду на свою правову природу, може визнаватися таким, що має кримінально-правовий характер.

Так, у практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, на основі яких діяння можна вважати кримінальним (тест Енгеля), а саме: 1) з`ясування того, як його кваліфікують у національному праві: кримінальне правопорушення, адміністративне, дисциплінарне тощо; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи (рішення у справі Engel and others v. The Netherlands (заяви №№5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), §82, §83).

Беручи до уваги рішення ЄСПЛ Конституційний Суд України констатував, що такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням (абзац третій підпункту 2.6 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 05 липня 2023 року №5-р(ІІ)/2023).

Санкції статей (частин статей) КУпАП, перелік яких міститься у частині другій статті 268 КУпАП, передбачають можливість застосування такого адміністративного стягнення як арешт, відтак, за своєю юридичною природою ці адміністративні проступки за суворістю стягнення, яке може бути застосоване за їх вчинення, співмірні з діяннями кримінально-правового характеру. Отже, унормовуючи вимогу щодо обов`язкової присутності при розгляді справи особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, за правопорушення передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП законодавець, на думку суду, переслідував правомірну (легітимну) мету, спрямовану на встановлення додаткових процесуальних гарантій, зокрема у частині надання можливості особі безпосередньо у суді надати пояснення щодо обставин відповідної справи. Конструкція норми частини другої статті 268 КУпАП не передбачає можливості розглядати справи цієї категорії за відсутності особи, яку притягують до відповідальності.

ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, що передбачене частиною першою статті 44 КУпАП, отже, законом встановлено обов`язковість його присутності під час розгляду адміністративної справи. Судом було вжито необхідних процесуальних заходів для повідомлення та приводу ОСОБА_1 у судове засідання для розгляду його справи, зокрема, як було зазначено, судом прийнято постанову про застосування стосовно цієї особи приводу через органи національної поліції. Однак, в межах строків накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, а органи національної поліції не змогли виконати привід про доставку особи до суду.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

В матеріалах справи є постанова про закриття кримінального провадження № 0000283 від 31 травня 2025 року, тобто, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплив 31 серпня 2025 року.

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Отже, суд доходить висновку, що провадження у цій справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.

За змістом норми частини шостої статті 283 КУпАП постанова у справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Згідно з приписами статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Суд зауважує, що відповідно до постанови старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09 травня 2025 року визнано речовим доказом: порошкоподібну речовину білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-перолідин-1-іл-пентан-1-он), який належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; маса PVP у перерахунку на діючу речовину становить 0,0863 грама, яка знаходиться у спеціальному пакеті експертної служби МВС № 2724840, горловина якого заклеєна на якому міститься рукописний текст та підпис експерта, а саме: висновок експерта № CE-19/120-25/5494-НЗПРАП порошкоподібна речовина. Речовий доказ передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до приписів пункту 21 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року №51/401/649/471/23/125, під час провадження дізнання або досудового слідства (до винесення постанови про закриття справи) і до набрання законної сили вироку суду, а також під час перевірки до винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи вилучені наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори в опечатаному вигляді зберігаються у приміщенні для зберігання речових доказів органу, який провадить дізнання або досудове слідство. В оперативних частинах установ виконання покарань вилучені наркотичні засоби зберігаються за межами житлової і виробничої зон. Вилучені з незаконного обігу, здані або знайдені безхазяйні наркотичні засоби, психотропні речовини, прекурсори підлягають знищенню або передачі відповідно до пункту 23 цієї Інструкції. Підставою для передачі або знищення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів є вирок, ухвала чи постанова суду або постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи.

Враховуючи вищенаведене у своїй сукупності, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44 КУпАП щодо ОСОБА_1 , суд вирішує питання вилученої речі (речового доказу).

Так, вилучену річ (речовий доказ) порошкоподібну речовину білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-перолідин-1-іл-пентан-1-он), який належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP у перерахунку на діючу речовину становить 0,0863 грама, яка знаходиться у спеціальному пакеті експертної служби МВС № 2724840, горловина якого заклеєна на якому міститься рукописний текст та підпис експерта, а саме: висновок експерта № CE-19/120-25/5494-НЗПРАП порошкоподібна речовина, беручи до уваги ту обставину, що немає обґрунтованих підстав для передачі вилученої у ході дізнання згаданої психотропної речовини, суд доходить висновку про необхідність її знищення.

Керуючись статтями 7, 9, 38, 44, 247, 251, 268, 280, 283, 284, 287, 289, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44 КУпАП закрити.

2. Вилучену 09 травня 2025 року речовину, а саме: порошкоподібну речовину білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-перолідин-1-іл-пентан-1-он), який належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; маса PVP у перерахунку на діючу речовину становить 0,0863 грама, яка знаходиться у спеціальному пакеті експертної служби МВС № 2724840, горловина якого заклеєна на якому міститься рукописний текст та підпис експерта, а саме: висновок експерта № CE-19/120-25/5494-НЗПРАП порошкоподібна речовина, яку визнано речовим доказом відповідно до постанови старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09 травня 2025 року знищити.

3. Копію постанови скерувати у Тернопільське РУ поліції ГУНП в Тернопільській області до виконання.

4. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддяТ. І. Якімець