П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер суду не відомі, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЕПР1 № 442842 від 03.09.2025 року вбачається, що 03.09.2025 року о 22 год. 27 хв. в м. Ужгород вул. Тельмана 2Г, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

З протоколу серії ЕПР1 № 442853 від 03.09.2025 року вбачається, що 03.09.2025 року о 22 год. 27 хв. в м. Ужгород вул. Тельмана 2Г, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест Драгер 6820, результат 0,27 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2025 року об`єднано в одне провадження справи за № 308/13187/25 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (суддя Наумова Н.В.), та за № 308/13250/25 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (суддя Наумова Н.В.) та присвоєно справі єдиний номер № 308/13187/25.

В судове засіданні гр. ОСОБА_1 не з`явився хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його вина у їх вчиненні підтверджується зібраними доказами, в тому числі протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 442842 від 03.09.2025 року, серії ЕПР1 № 442853 від 03.09.2025 року, результатом тестування проведеного за допомогою Алкотест Драгер 6820, з позитивним результатом - 0,27 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 03.09.2025, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5640612 від 03.09.2025 року, розпискою гр. ОСОБА_1 від 03.09.2025 року, довідкою старшого інспектора Д. Пастика від 06.09.2025 року, згідно якої повідомлено, що гр. ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії не отримував, відеоматеріалами, довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики Д. Пастики згідно якої повідомлено, що гр. ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики Д. Пастики згідно якої повідомлено, що гр. ОСОБА_1 було притягнуто до адмін. відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, витягом з ІПНП.

Проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до переконання, що своїм діянням ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що виразилося в повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, вважаю, що гр. ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки гр. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки гр. ОСОБА_1 не є власником даного транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 130, 126 ст. ст. 283-284, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер суду не відомі, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер суду не відомі, на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок)

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова