ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 рокуСправа № 495/6503/25
Номер провадження 3/495/2181/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Віталій МИШКО розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: Молдова, с. Пуркар, Штефан-Водський район, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ 006717Е від 04.08.2025 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2025 серії ПдРУ №006717Е, 04.08.2025 о 18:50, прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку Старокозаче (Україна) - Крокмаз (Республіка Молдова) на відстані 1800 м від державного кордону, на напрямку п/зн 0619/04 виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 25.08.2024 року здійснив незаконне перетинання державного кордону з України до Республіки Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку в районі н.п. Паланка з подальшим рухом до н.п. Маяки, Одеська область. Своїми діями порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України», затвердженого 04.11.1991 року № 1777-XII, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП

Такі дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім цього, 25.08.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №006714Е від 04.08.2025 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2025 серії ПдРУ №006714Е, 04.08.2025 о 18:50, прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку Старокозаче (Україна) - Крокмаз (Республіка Молдова) на відстані 1800 м від державного кордону, на напрямку п/зн 0619/04 виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Республіки Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку. Своїми діями порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України», затвердженого 04.11.1991 року № 1777-XII, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП

Такі дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

В матеріалах справи наявна розписка та письмові пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з яких вбачається, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) свою вину визнає у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.204-1 розглядаються протягом доби.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з урахуванням наявних в справі про адміністративне правопорушення доказів.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з ч. 1 ст.7КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №006714Е від 04.08.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №006717Е від 04.08.2025; протоколом про адміністративне затримання від 04.08.2025 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.08.2025 року; розпискою та письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 04.08.2025 року; рапортами начальника 2 групи ІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 04.08.2025 року; рапортами помічника начальника з логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) капітана ОСОБА_7 від 04.08.2025 року, а також іншими матеріалами справи.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, а саме перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, на підставі ч. 2 ст.36 КУпАП слід визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 40-1,185-10, 204-1, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Справи про адміністративні правопорушення №495/6503/25, №495/6505/25 відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №495/6503/25.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідност.308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Віталій МИШКО