Справа № 442/2933/25 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 33/811/1174/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Галишина Андрія Васильовича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.04.2025 о 09:28 год. в м. Дрогобичі по вул. Лесі Українки, 14, керував т.з. Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 0470, результат 0,38 проміле, тест № 359, від керування транспортним засобом відсторонений у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 „А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник-адвокат Галишин А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру оформлення протоколу.

Апелянт наголошує, що причин зупиняти ОСОБА_1 у працівників поліції не було. Звертає увагу на те, що поліцейський Забережний В. вже 3 рази зупиняв ОСОБА_1 протягом одного місяця. Вважає дії поліцейського ОСОБА_2 упередженими.

Апелянт зазначає, що у протоколі не відображено незгоду водія з показником алкотестера. Відеозаписи з бодікамер не є безперервними.

Апелянт наполягає, що з відеозапису не вбачається у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: його поведінка адекватна, немає тремтіння рук чи зміни забарвлення покрову обличчя.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від подальшого водіння.

Також зазначає, що ОСОБА_1 , не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після висловлення незгоди з показником алкотестера.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Галишин А.В. у судове засідання не прибули та про поважні причини неявки суду не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 300000 від 14 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_1 , такий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,38 ‰ (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,38 ‰ ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, що засвідчив власноручним підписом (а.с. 4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14.04.2025 (а.с. 5);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що у поліцейських не було підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням, та звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР.

Покликання апелянта про те, що у протоколі не зазначено про незгоду ОСОБА_1 з результатом тесту, є безпідставними, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом, про що розписався, при цьому у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», жодних пояснень чи заперечень не надав. Окрім цього, на долученому до матеріалів відеозаписі видно, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлював.

Твердження, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано огляд ОСОБА_1 , результати якого не спростовують факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також не відповідають дійсності покликання апелянта на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, адже з відеозапису чітко видно, що поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що йому заборонено у подальшому керувати автомобілем, та, що він може замовити таксі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Галишина Андрія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2025 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА