Справа № 303/6055/25
Провадження № 3/303/2110/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

26 вересня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Сідун В.М.,

з участю секретаря судового засідання Бабич Н.В.,

прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Соколова А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Лецовиця Мукачівського району, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: КНП «Лікарня СВ. Мартина» (посада: медсестра),

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 286, ОСОБА_1 , яка 01.01.2024 виключена зі складу членів позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та яка є суб`єктом відповідальності згідно підпункту «г» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 28.03.2025 опублікувала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «При звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом директора КНП « Лікарня Святого Мартина» від 25.12.2023 № 252 ОСОБА_1 виключено зі складу позаштатної постійно діючої військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 . з 01.01.2024.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, була зобов`язана подати до 00 год. 00 хв. 31.01.2024 декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями лише 28.03.2025 о 16:55 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні у ОСОБА_1 - відсутні.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, її вина у вчиненні цього порушення повністю доведена, складений відносно неї протокол відповідає вимогам закону, а тому є всі підстави для визнання її винуватою і застосування відносно неї адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дійсно працювала членом складу позаштатної постійно діючої військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та 01.01.2024 виключена зі складу членів вказаної комісії. Також повідомила, що подала декларацію у день (28.03.2025), коли їй стало відомо, що вона вже не є членом ВЛК, а саме коли її ознайомили з відповідним наказом, до цього моменту вона перебувала у впевненості, що її статус як особи, уповноваженої на виконання функцій держави не змінився. Із наказом згідно з яким її було звільнено від виконання обов`язків вона була ознайомлена лише 28.03.2025. Відповідно нею було надано копію вказаного наказу із записом щодо ознайомлення із його змістом.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи установлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, уповноваженою на їх складення особою, викладено факт несвоєчасності подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні», а саме зобов`язана була подати таку до 00 годин 00 хвилин 31.01.2024, а подала 28.03.2025 о 16 годині 55 хвилин, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, за наслідками розгляду справи, вважаю, що вищезазначений протокол №286 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 31.07.2025 не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Статтями 251 та 252 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У судовому засіданні установлено, що на підставі наказу КНП «Лікарня Святого Мартина» про затвердження складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2023 №209, ОСОБА_1 включена до складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.11.2023.

Перебуваючи на посаді члена позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 була суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

З копії наказу КНП «Лікарня Святого Мартина» від 23.12.2023 №252 про внесення змін до Наказу КНП «Лікарня СВ.Мартина» від 24.10.2023 №209 вбачається, що ОСОБА_1 виключена зі складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 ознайомлена з даним наказом 28.03.2025.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні) 28.03.2025.

Разом з цим, згідно з наданих ОСОБА_1 пояснень, які підтверджені письмовими доказами, остання повідомила, що подала декларацію у день (28.03.2025), коли їй стало відомо, що вона вже не є членом ВЛК, а саме коли її ознайомили з відповідним наказом. До цього моменту вона перебувала у впевненості, що її статус як особи, уповноваженої на виконання функцій держави не змінився. Із наказом згідно з яким її було звільнено від виконання обов`язків ,вона була ознайомлена лише 28.03.2025.

Допитані у судовому засіданні свідки, а саме директор КНП «Лікарня ОСОБА_2 » ОСОБА_3 та керівник відділу кадрів КНП «Лікарня ОСОБА_2 » ОСОБА_4 не змогли підтвердити факт, що ОСОБА_1 була проінформована про виключення з складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше, ніш ознайомлена з наказом КНП «Лікарня Святого Мартина» від 23.12.2023 №252, а саме 28.03.2025.

Отже ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні» одразу в той день, коли її було ознайомлено у встановленому Законом порядку про виключення її зі складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідно і припинення її статусу, як суб`єкта декларування.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкта цього правопорушення та відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1ст.172-6КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відтак, вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій особою, уповноваженою на виконання функцій держави слід враховувати:

- об`єктивну сторону складу цього адміністративного правопорушення, яка полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Отже, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст.172-6КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом;

- додаткову ознаку об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6КУпАП - несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

- суб`єктивну сторону цього правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу;

З суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Зокрема, відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає за умови, що суб`єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і має прямий або непрямий умисел спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання відповідної декларації, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Вчинення такого діяння у зв`язку з поважною причиною, а саме несвоєчасним ознайомленням із наказом про виключення зі складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , не охоплюється санкцією ч.1ст.172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено в ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд бере до уваги, що суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через поважну на те причину виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відтак можна дійти висновку, що ОСОБА_1 , подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні» одразу в той день, коли її було ознайомлено у встановленому Законом порядку про виключення її зі складу позаштатної постійнодіючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мала наміру приховати свої доходи чи інших корисливих мотивів.

Суд також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення не повинен мати переваги перед іншими доказами, та сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В той же час, ні протокол про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією, ні додані матеріали до нього, не містять жодного доказу та жодного обґрунтування наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Прокурором належними доказами не доведено та не спростовано доводи ОСОБА_1 про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю та поважності причин несвоєчасної подачі відповідної декларації.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом, вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) на несвоєчасне подання відповідної декларації, суд доходить висновку про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином вина є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, і відповідно наявність вини має бути доведена беззаперечними доказами, чого в даному випадку зроблено не було.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 127, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Владислав СІДУН