Справа № 685/900/25
Провадження № 3/685/386/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№447984 від 09.09.2025 року ОСОБА_1 о 00 год 07 хв 09.09.2025 в с.Святець по вул. Сороки 7 керував автомобілем ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду показник 0,26 ‰ алкоголю . Правова кваліфікація ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, зазначив, що алкогольних напоїв не вживав, їхав до сина, якому стало погано, бо після поранення, яке він отримав на війні з росією, у сина бувають випадки сильного болю, то він мав його завести в лікарню.

Статтею 7 КУАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом. Відповідно до ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездітність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно ст. 130 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, несуть відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 7 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (в подальшому Інструкція) встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Крім того, суду не надано доказів яким саме технічним приладом проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння, що позбавляє суд можливості визначити допустиму похибку у показниках приладу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доки її вину не доведено згідно з законом.

Враховуючи незначний показник рівня алкоголю та враховуючи, що крім показника приладу Алкотестер з дослідженого відеозапису місця події інших ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією, у ОСОБА_1 не встановлено, суд дійшов переконання, що стороною обвинувачення не надано доказів які б не залишали жодних розумних сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи, керуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, ст. 247, 251, КУпАП , райсуд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний суд Хмельницької області.

Суддя