Справа № 489/7923/25
Провадження № 3/489/2001/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

29 вересня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, ознайомившись з матеріалами справи, що надійшла з УПП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

До суду надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановив наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання , чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол відносно особи, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

При цьому, протоколом особі інкримінується вчинення домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_2 , яка є повнолітньою, та дочки ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Однак всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі не зазначено повні анкетні дані потерпілої особи, яка є неповнолітньою та/або малолітньою, що обґрунтовувало б зміст протоколу та зазначену у ньому кваліфікацію інкримінованого діяння саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про те, що домашнє насильство вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та кого саме.

Також до матеріалів справи не додано жодних доказів (копії документу, що посвідчує особу; пояснення тощо), які б підтверджували факт вчинення інкримінованого особі діяння стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Крім того, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи вказаних у ньому потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про їхнє ознайомлення зі змістом протоколу.

Наведені обставини свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, які унеможливлюють розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, визнана правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Із п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 вбачається, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Вказане свідчить про наявність обґрунтованих підстав для повернення справи для доопрацювання з метою виправлення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 276, 278 КУпАП, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повернути до УПП в Миколаївській області - для доопрацювання.

Суддя М.В. Гриненко