Справа 350/802/25
Номер провадження 3/350/227/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341851 від 26 травня 2025 року, ОСОБА_1 26 травня 2025 року о 02 год 16 хв в селі Небилів по вулиці Шевченка керував транспортним засобом марки «MAZDA 6» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак спрямував на адресу суду письмові пояснення, у яких вказав, що вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає та просив: розглянути справу без його участі, закрити провадження у справі з підстав, викладених у цих поясненнях. У своїх письмових поясненнях зазначив, що коли під`їхали працівники поліції, автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, він перебував у салоні. При цьому правил дорожнього руху не порушував. Згодом без пояснення причин працівник поліції запропонував пройти тест на вживання алкоголю. Підстави для проходження такого тесту йому не роз`яснили. Від проходження тесту відмовився, оскільки алкоголь не вживав, автомобілем не керував. Відомості з протоколу про адміністративне правопорушення про відмову від проходження огляду в медичному закладі не відповідають дійсності, оскільки працівника поліції не пропонувалася. Ознаки алкогольного сп`яніння йому не оголошувалися. Вважає, що оформлення матеріалів справи відносно нього відбулося з грубим порушенням порядку складання протоколу та подальшого викладення фактів у ньому. Про існування протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, відеофіксація не є безперервною та цілісною, а є фрагментованою, тому не має жодного доказового значення. Моменту керування немає, що підтверджує те, що автомобіль не перебував у русі і він ним не керував. Також відсутні докази моменту зупинки. Вважає, що матеріали справи не містять доказів на предмет його винуватості та переконаний, що вимогу працівника поліції про проходження тесту на місці зупинки (якої не було в розумінні статті 35 Закону України «Про Національну поліцію») він не зобов`язаний був виконувати, у зв`язку з цим складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. Крім того зазначив, що права та обов`язки йому роз`яснено не було, копію протоколу не вручено, будь-яким іншим способом не спрямовано.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , то йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення: керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів (а.с. 3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с. 4); рапорт поліцейського відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) від 26 травня 2025 року (а.с. 5) та два диски з відеозаписами (а.с. 6).

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341851 від 26 травня 2025 року складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що на думку поліцейського свідчить про порушення останнім вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1). Разом з тим, вважаю, що дані висновки поліцейського є передчасними, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. З доданих до протоколу дисків та відео на них не встановлено факту руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

З обох відеозаписів під назвою файлів «1658А_SOS» та «1718А_SOS» вбачається, що на узбіччі припаркований автомобіль. Судом досліджено рапорт поліцейського відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Максиміва від 26 травня 2025 року, який містить вказівку, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухаючись на зустріч, раптово зупинився та вимкнув світло. Під час під`їзду до цього автомобіля було встановлено, що водій сидів в автомобілі та двигун працював. Однак в той же час не вказано, які саме правила дорожнього руху було порушено ОСОБА_1 . Крім того, як зазначено у рапорті поліцейського, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на вживання алкоголю на місці зупинки.

Указане суперечить матеріалам справи, оскільки зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в розумінні статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» не відбулося.

Так, з дослідженого відеозапису підтверджується, що під час розмови поліцейського з ОСОБА_1 йшла мова про керування останнім транспортним засобом в «комендантську годину», однак мова про зупинку транспортного засобу через порушення правил дорожнього руху не йшла. На питання поліцейського, чи вживав він ( ОСОБА_1 ) алкоголь, останній відповів, що не вживав. В той же час поліцейський питає, чи пройде він тест на алкоголь. На що ОСОБА_1 відмовився. При цьому жодної із ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 оголошено не було. А відразу попереджено про складення відносно нього протоколу.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний у частині першій статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» та наведений в цій статті перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (частина друга статті 35 Закону України «Про Національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Отже матеріали справи не містять доказів законної підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху.

Відтак вважаю, що суду не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не доведенео належними та допустимими доказами законності зупинки транспортного засобу.

Із переглянутого відеозапису встановлено, що поліцейський без перевірки та озвучення ознак алкогольного сп`яніння запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, згодом продемонструвавши (02:24:26) технічний прилад. Тобто, вимога пройти огляд передувала встановленню інспектором поліції ознак сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів об`єктивність такий дій поліцейського, об`єктивність оцінки та встановлення ознак алкогольного сп`яніння. Зрештою поліцейський оголосив, що складатиме протокол про адміністративне правопорушення.

Слід зауважити, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення містить ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мовлення. Однак, як вбачається із відеозаписів, жодна із цих ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 оголошена не булла.

Вказані вище обставини свідчать про те, що поліцейським під час складання даного протоколу не було дотримано вимог законодавства, зокрема, щодо моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , законності зупинки транспортного засобу, порядку проведення огляду на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, не оголошено ознак алкогольного сп`яніння, виключний перелік яких встановлений п. 3 Інструкції № 1452/735 та не повідомлено про їх наявність водія; ОСОБА_1 не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає стаття 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу означає, що йому не пред`явлено адміністративне обвинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Оскільки працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами момент керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , належні підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то вимоги працівника поліції про пред`явлення документів та всі інші послідуючі дії є неправомірними.

Також матеріали справи не містять роз`яснення ОСОБА_1 положень статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена. Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи. Відповідно до вимог частини другої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. З урахуванням наведених вище обставин приходжу до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи наведене вище, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого з ОСОБА_1 . Керуючись статями 1, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Сокирко Л.М.