ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/1737/25 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/834/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 16 лютого 2025 року о 12 годині 26 хвилини у м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, 84, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування автомобілю, без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, передбачені ч. 1 ст. 251. ст. 252, ч. 1 ст. 256, ст. 266, ст. 276 КУпАП.

Посилаючись на порушення процедури проведення його огляду на стан сп`яніння вказав, що в порушення вимог чинного законодавства, при фіксації його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не були залучені двоє свідків, відповідно дані про них не були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить і про складання протоколу із порушенням.

В протоколі, в графі «свідки» працівниками поліції зазначено, що велась відео фіксація, чим обґрунтували незалучення двох свідків для фіксування його відмови від проходження огляду та для складання протоколу. Однак в даному випадку, його огляд на стан сп`яніння не проводився, оскільки інкримінується відмова від проходження такого огляду. Отже вважає, що відповідно до вимог законодавства, працівники поліції були зобов`язані залучити двох свідків для фіксації такої відмови та для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на безпричинність зупинки його автомобіля вказав, що поліцейськими не було задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним п. ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право останнім здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Наголошує на порушенні порядку його направлення для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, поліцейський не має права складати протокол за ст. 130 КУпАП, а повинен запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Крім того, пропозиція пройти медичний огляд пропонується не лише в усній формі, а шляхом вручення письмового направлення.

Просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування клопотання зазначає, що постановою судді Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2025 року, його захиснику адвокату Трачуку О.В. було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана у встановлений ст. 294 КУпАП строк, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. 271 КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2025 року, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 та адвоката Трачука О.В. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 908058 від 16 лютого 2025 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2025 р., згідно якого у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці ( а.с 3);

- відеозаписом події ( а.с 7).

Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, відповідно до яких відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується в присутності двох свідків, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог п. 4 Інструкції, а також ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, яким зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків не є обов`язковою.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України».

У даному випадку підставою для зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 стало порушення водієм ПДР України у виді не пристебнутого ременя безпеки, що і було роз`яснено поліцейським під час подальшого спілкування з ОСОБА_1 .

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення порядку направлення водія ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, оскільки поліцейським не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, спростовуються відеозаписом події, яким зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога.

На доводи апеляційної скарги щодо порушення співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, через невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду (а.с. 3).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/1737/25