Справа № 462/4116/25 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1277/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 липня 2025 року,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2025,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 850 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 о 18 год 35 хв. 28.05.2025 у м. Львові на перехресті вул. Повітряна-Ливарна, керуючи автомобілем «Citroen C-Zero» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlender» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою.

Строк на апеляційне оскарження пропущено оскільки копію постанови він отримав лише 04.08.2025, після того як подав відповідну заяву.

Апелянт не погоджується з складеним на нього протоколом про адміністративне правопорушення, а саме, що ним порушено п. 10.9 ПДР.

ОСОБА_1 зауважує, що заднім ходом на автомобілі він рухався дуже обережно, на максимально невеликій швидкості, контролюючи обстановку.

Зазначає, що саме водій автомобіля «Mitsubishi Outlender» не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» чим порушив п. 16.11. ПДР, оскільки він мав бачити, що інші водії здійснюють маневр об`їзду затору заднім ходом, проте не зупинився і не надав перевагу в русі іншим автомобілям. Наполягає, що саме ОСОБА_2 своїми діями створив аварійну ситуацію та фактично став причиною ДТП

Апелянт стверджує, що його дії відповідали п. 10.9 ПДР.

Окрім цього, ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції порушено право на захист його інтересів, оскільки розгляд справи було проведено без його участі. Вказує, що після повітряної тривоги фізично не мав можливості вчасно прибути в судове засідання суду першої інстанції на 09:45 год. 28.07.2025 і через це прибув на 10 хвилин пізніше до суду, проте справу уже розглянули.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 344523 від 28.05.2025, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 п.10.9 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1), схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями водія ОСОБА_2 (а.с. 4).

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.1 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Доводи апелянта про те, що саме водій автомобіля «Mitsubishi Outlender» ОСОБА_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» (порушив п.16.11 ПДР), бачив, що інші автомобілі здійснюють маневр об`їзду затору заднім ходом, проте не знизив швидкість, не зупинився та не надав перевагу в русі, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем, а тому його безпідставно притягнуто до відповідальності апеляційний суд вважає необґрунтованими мотивуючи наступним.

Так у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими він рухався з вул. Ливарної, перетинаючи перехрестя на вол. Повітряній. Пересвідчившись, що перешкоди немає, та пропустивши легковий автомобіль справа, почав рух, перетинаючи перехрестя у напрямку вул. Ливарної. За перехрестям на вул. Повітряній в сторону озера був затор, у якому стояв автомобіль «Citroen C-Zero», синього кольору. Під час перетину перехрестя на вул. Повітряній, він побачив, що вищевказаний автомобіль різко почав рух заднім ходом, проте уникнути зіткнення не видалося можливим.

Пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з наявним у матеріалах справи відеозаписом події (а.с. 18), відповідно до якого автомобіль «Mitsubishi Outlender» під керуванням ОСОБА_2 , перед перетином перехрестя вул. Ливарної вул. Повітряної, зупинився, переконався у відсутності перешкод, та, пропустивши попередньо, автомобіль справа та розпочав перетин перехрестя. При цьому, всупереч твердженням ОСОБА_1 , автомобіль «Mitsubishi Outlender» рухався з невеликою швидкістю, та коли завершував переїзд перехрестя, в нього в`їхав автомобіль «Citroen C-Zero», який розпочав рух заднім ходом.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.07.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА