Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/1190/25
Категорія ч.1 ст.483 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці в особі представника Красильникової Софії Анатоліївни на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 липня 2025 року, якою закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.483 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 липня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, представник митниці Красильникова С.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, застосувавши стягнення у відповідності до санкції статті.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник посилається на те, що постанова суду від 03.07.2025 у справі №295/18393/24 вручена нарочно та надійшла до Житомирської митниці 04.09.2025. Просила звернути увагу, що 14.07.2025 митницею, з дотриманням строків, було подано апеляційну скаргу на рішення у справі №295/18399/24, де зокрема відображено факт, який є предметом цієї апеляційної скарги та посилання на протокол про порушення митних правил №0227/10100/24. Оскаржуючи судове рішення, представник Житомирської митниці свідомо вважав, що вказані факти, які розглядались відносно однієї особи у справах №295/18393/24 та №295/18399/24, згідно ст.36 КУпАП, мали розглядатися за номером основної справи №295/18399/24. Таким чином, оскаржуючи судове рішення про закриття справи про порушення митних правил за протоколом №0226/10100/24 у справі №295/18399/24, представник митниці одночасно у цій же апеляційній скарзі оскаржив обставини закриття справи про порушення митних правил за протоколом №0227/10100/24 у справі №295/18393/24. Вважає, що строк пропущено з поважних причин, який підлягає поновленню.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в поновленні цього строку та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч.2 ст.294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 03.07.2025, було 14.07.2025.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява №32053/13).

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2025 Богунським районним судом м.Житомира постановлено судове рішення. Як свідчить протокол судового засідання від 03.07.2025 у розгляді даної справи брав участь представник Житомирської митниці Кондратюк А.О., тобто такий був обізнаний зі змістом прийнятого судом першої інстанції судового рішення, а також із порядком та строками його оскарження.

Як вбачається з даних сайту Єдиного реєстру судових рішень, оскаржена постанова Богунського районного суду м.Житомира від 03.07.2025 відносно ОСОБА_1 була оприлюднена 07.07.2025, що надавало можливість апелянту вчасно звернутися до суду за отриманням копії постанови та реалізувати право на апеляційне оскарження без порушення строку.

Посилання апелянта на отримання копії постанови 04.09.2025 та помилкове ототожнення двох справ не можна визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначені обставини не є об`єктивними та непереборними і не перешкоджали органу виконавчої влади, який має представницький відділ, своєчасно оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Житомирської митниці в особі представника Красильникової Софії Анатоліївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Богунського районного суду м.Житомира від 03 липня 2025 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич