ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, командира взводу військової частини НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , -

встановив:

24.09.2025 року молодший лейтенант ОСОБА_1 вжив близько 150 грам горілки на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 . Старшим лейтенантом ОСОБА_2 близько 16 год. 10 хв. був виявлений молодший лейтенант ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, був доставлений до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, де йому було встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в умовах особливого періоду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: дії, передбачені частиною першою, а саме: поява військовослужбовцями на території військової частини в нетверезому стані, вчинені особою в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява від останнього про розгляд справи у його відсутність, провину у скоєному повністю визнав.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОДХ №541 від 25.09.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-висновком №1256/В КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 24.09.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-письмовими поясненнями;

-службовою характеристикою.

Враховуючи викладене вище, особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, суддя приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суддя приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, ст. 172-20, ст. ст. 251, 256, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова