Справа № 681/1211/25
Провадження 3/681/371/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. Полонн

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини при наступних обставинах.

Встановлено, що 11.09.2025 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежно виконувала обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2024 року народження. Неналежне виконання батьківських обов`язків виразилось у тому, що в будинку були антисанітарні умови, відсутні продукти харчування, а дитина залишена без належного догляду, що створювало загрозу її життю та здоров`ю.

Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилась. 02.10.2025 подала заяву проводити судовий розгляд без її участі та вину визнал повністю.

Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Категорія справ за ст. 184 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Пункт 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства закріплює розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим суд, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснює судовий розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу указаного вище адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних доказах.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415665 від 17.09.2025 зафіксовано обставини вчинення нею указаного вище правопорушення (а.с. 1).

У своїх письмових поясненнях, ОСОБА_1 підтвердила, що 11.09.2025 року залишила вдома свою малолітню дитину та визнала, що в будинку не було належним чином прибрано. У поясненнях до протоколу вона визнала свою вину (а.с. 2).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , вона дійсно проживає разом з донькою та її сім`єю. Вона підтвердила, що 11.09.2025 року її донька, ОСОБА_1 , перебувала у стані алкогольного сп`яніння , а вона в цей час доглядала за онукою. Також вона зазначила, що неодноразово робила зауваження доньці щодо необхідності прибирання в будинку (а.с. 3).

Згідно з актом обстеження умов проживання, яке проведено службою у справах дітей Понінківської селищної ради , за адресою проживання ОСОБА_1 із донькою, установлено, що умови проживання є незадовільними та антисанітарними . Указане житло є брудним, наявне сміття, розкидані речі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась , повністю визнала свою вину, суд доходить до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись наведеним, ст. 33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя Сергій ІЛЛЮК