П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. розглянувши письмову проваджені заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Фарини Л.Ю. у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Сокальського районного суду перебуває адміністративна справа №454/3607/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В ході розгляду даної справи ОСОБА_1 заявив відвід головуючій судді Фарині Л.Ю. з мотивів, що остання обмежила його права на захист, оскільки його адвокат подав заяву про відкладення розгляду справи та докази неможливості прибуття в судове засідання, проте суддя на таке не зважає та продовжує слухати справу.

Вивчивши матеріали справи та подану заяву суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його об`єктивності, неупередженості та безсторонності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній має заявити самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 суддя зобов`язаний зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Тобто, розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.

В той же час, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідвіду) судді. Однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді у передбачених законом випадках, а тому в даному випадку, в тому числі з метою виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення, яке має здійснюватися на основі суворого додержання законності, суд вважає за необхідне застосувати аналогію права.

Більше того зборами суддів Сокальського районного суду Львівської області від 16.03.2017р. вирішено, що після надходження заяви про відвід у справі про адміністративне правопорушення суддею виноситься постанова про передачу справи в канцелярію суду для визначення судді по розгляду заяви про відвід.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення №454/3607/25 ОСОБА_1 інкримінується ч.2 ст. 204-1 КУпАП - за перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України вчинені групою осіб.

23.09.2025 року ОСОБА_1 було затримано, про що складено відповідний протокол, а 24.09.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.09.2025р. визначено головуючу суддю Фарину Л.Ю.

Того ж дня головуюча розпочала слухання справи, однак ОСОБА_1 вимагав присутність свого захисника та відмовлявся від участі у справі адвоката призначеного по безоплатній вторинній правовій допомозі, про що складено відповідний Акт працівниками прикордонної служби. Розгляд справи відкладено на наступний день.

У визначений день захисник ОСОБА_1 адвокат Бортнік О.Ю. подав клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомлення з матеріалами, долучено відомості про призначення справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області за його участю.

Однак із матеріалів справи встановлено, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП відкладено на інший час, а його захиснику адвокату Бортнік О.Ю. скеровано судову повістку про виклик до суду у додаток «Viber» а також в електронному вигляді надіслано матеріали справи для ознайомлення, які успішно отримані останнім, що підтверджується Довідками про доставку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суддя обмежує його право на захист є хибними, оскільки спростовано матеріалами справи, більше того особі доручено адвоката по безоплатній вторинній правовій допомозі.

Варто також зазначити, що згідно ст.277 КУпАП розгляд справи здійснюється протягом доби, тому в діях головуючої судді не вбачається сумнівів щодо неупередженості чи порушення вимог суддівської етики а навпаки дотримання принципу процесуальної економії часу для своєчасного розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 246 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Фарини Л.Ю. у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя: М. Я. Адамович