Справа № 570/3244/25
Номер провадження 3/570/1446/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 , за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.06.2025 серії ЕПР1№374990, 28.06.2025 о 10 год. 43 хв. в с.Зоря, вул. Жовтнева, 8, водій керував ТЗ у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світло пропускання чим порушив п.31.4.3 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КупАП.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Дремлюги Юрія Сергійовича (далі - адвокат Дремлюга Ю.С.) надійшла заява, в якій останній просить суд надати матеріали справи №570/3244/25 для ознайомлення та зняття фотокопій з документів.

Разом з тим, представником ОСОБА_1 - адвокатом Дремлюгою Ю.С. подано до суду пояснення (заперечення) на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №374990 від 28.06.2025. У даних поясненнях просить суд провадження у справі №570/3244/25 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом. Зокрема, з відео бодікамери вбачається, що поліцейські підійшли до транспортного засобу, який був у нерухомому стані та знаходився на автомийці. Отже, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про керування транспортним засобом не відповідає дійсності. Крім того, наголосив на тому, що:

1. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не вказано на яких, на думку поліцейського, світлових приладах нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, а тому це є неналежним доказом у справі.

2. Поліцейський жодних замірів не проводив. Більше того, навіть не просив увімкнути ліхтарі, щоб переконатися у відсутності порушення. Наявність порушення здійснювалося суб?єктивним сприйняттям поліцейського.

3. Всі ліхтарі на транспортному засобі відповідають його конструкції. Жодного тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання на їх не нанесено.

4. В матеріалах справи відсутні докази нанесення тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання на їх не нанесено.

5. Фотографія, яка долучена до матеріалів справи не є належним доказом, оскільки з її змісту не вбачається факту тонування ліхтарів або нанесення на них покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

6. ОСОБА_1 пропонував поліцейському розбити один ліхтар щоб останній переконався у відсутності порушення.

7. В пункті 10 протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що фіксація здійснювалася на технічний засіб відеозапису ВК007, однак до матеріалів справи відео із вказаного технічного запису долучено не було. А тому, вважає, що відео із позначкою «00000-000000» не є належним доказом, оскільки останнє не зазначено в протоколі.

8. Час вчинення згідно протоколу 10:43:00 не відповідає дійсності. Оскільки згідно відеозапису о 10:35:29 полійцейські вже знаходяться біля транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані на атомийці.

Таким чином, підсумовуючи викладене, матеріали справи адміністративного правопорушення складені відносно ОСОБА_1 містять ряд розбіжностей, складені з порушенням норм законодавства, відсутні докази керування транспортним засобом. Відтак, у матеріалах справи присутні обгрунтовані сумніви щодо встановлення факту порушенням ОСОБА_1 і такі сумніви відповідно до ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь останнього.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Дремлюга Ю.С. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, суд вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

За змістом ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 4 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п.31.4.3 г) ПДР України, водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

Розсіювач на світловому приладі - це елемент, який рівномірно розподіляє та пом`якшує світловий потік, а також виконує захисну функцію для джерела світла. Він запобігає утворенню різких тіней та яскравих точок, роблячи освітлення більш комфортним і привабливим, а також захищає світлодіодні стрічки чи лампи від зовнішніх пошкоджень.

Матеріалів адміністративної справи, які складаються з:

протоколу про адміністративне правопорушення від 28.06.2025 серії ЕПР1 №374990, складеного про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП;

постанови про накладення адмінстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, заффіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4701954;

копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375000 від 28.06.2025, складеного про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

фотографією автомобіля.

Так, при дослідженні вказаних матерілів, судом не встановлено і матеріалами до підтверджено, яким чином поліцейським було зафіксовано і встановлено нанесення га розсіювачі світлових приладів тонування, що зменшує їх прозорість та світлопрропускання, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до такого висновку, щоб стверджувати про недотримання вимог п.п. 31.4.3 (г) ПДР України.

В матеріалах справи, що надійшли до суду міститься фотознімок на якому в зафіксована задня частина автомобіля з д.н.з. НОМЕР_2 з вимкненими задніми світловими приладами, однак з даних зображень зовсім не слідує, що задні світлові прилади тоновані, що зменшує їх прозорість світлопрропускання.

Так, в протоколі серії від 28.06.2025 серії ЕПР1 №374990 зазначено, що подія фіксувалась на технічний засіб відеозапису ВК 007, одна відеозапис до матеріалів справи не долучено.

Відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 або будь-якої іншої особи, яка могла би бути свідком вчинення адміністративного правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їїв ину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин при розгляді адміністративної справи суддя прийшов до висновку, що зібраними доказами, які містяться в матеріалах, не підтверджено факту порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 31.4.3 (ґ) ПДР України із викладеною у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.06.2025 серії ЕПР1 №374990 фабулою, дії якого могли б створювати склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

А тому провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 121, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя Гладишева Х.В.