ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Бостан О.І. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н ОВ И В :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, ОСОБА_1 03.10.2024 року о 02.00 год. по вул. Хотинська, 22 в м. Новоселиця Чернівецького району керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду адвокат Бостан О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому вказував, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, однак спиртні напої не вживав, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а наполягав на присутності адвоката, з метою не допущення порушення його прав. ОСОБА_1 вбачав в діях поліцейських упереджене ставлення до нього, оскільки справжньою метою зупинки було складення щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, затримання його та доставка до ТЦК та СП, а не до медичного закладу.

ЄУНСС 720/2874/24 НП 33/822/481/25 головуючий у 1 інстанції Павленчук С.С.

Зазначав, що поліцейські не видавали ОСОБА_1 направлення на проходження ним медичного огляду в лікарні. На думку апелянта, працівники поліції зобов`язані були скласти та вручити ОСОБА_1 письмове направлення в медичний заклад і тільки, у випадку відмови від отримання такого направлення та проставлення відповідного запису у ньому, такі дії водія можуть бути кваліфіковані як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Наголошує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи, а тому в його діях немає складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що поліцейські не намагались встановити ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки спілкувались з ним через підняте вікно. Не перевірили координацію рухів, наявність тремтіння пальців рук. Також ОСОБА_1 до моменту складення протоколу щодо нього не надано на руки направлення на медичне освідування в медичний заклад.

Стверджує, що ОСОБА_1 було обмежено у праві на захист, оскільки останній просив надати йому можливість дочекатися захисника, а потім в його присутності проходити огляд. Також ОСОБА_1 відмовився слідувати в медичний заклад на автомобілі поліцейських, боючись, що його примусово доставлять в ТЦК та СП, де його можуть призвати на військову службу.

Апелянт посилався на норми КУпАП, Конституції України, постанови Верховного Суду, рішення ЄСПЛ, які, на його думку, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та є підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши адвоката Бостана О.І., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №141666 від 03.10.2024 року (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 5-6); направленням в ЧОНД, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 4), відеозаписами що містяться в матеріалах справи (а.с. 10).

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому він є належним і допустимим доказом у справі.

Відповідно до розділу І ч.2 Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченого ч.3 цього розділу.

З дослідженого в апеляційній інстанції відеозапису, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , був зупинений під час дії комендантської години. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 повідомив, що чекає приїзду адвоката і в його присутності буде проходити огляд. Через певний проміжок часу ОСОБА_1 було вчергове запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер. Водій повідомив, що пройде його в присутності адвоката, однак останній не може прибути через дію комендантської години. На пропозицію проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 також відмовився.

Дослідивши відеофайли, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 правильно була розцінена працівниками поліції як пасивна відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і містить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не приймаються до уваги, оскільки останньому інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують також на увагу твердження адвоката про необхідність вручення ОСОБА_1 направлення для проходження медичного огляду в медичному закладі з огляду на наступне.

Відповідно до розділу ІІ ч.9 зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З цього слідує, що поліцейський доставляє водія для проведення огляду в медичному закладі, а направлення є підставою для лікаря цієї медичної установи провести відповідний огляд. Тобто, направлення в медичний заклад складається поліцейським для медичної установи. Вручення цього направлення водієві діючими нормативними актами не передбачено. Оскільки ОСОБА_1 відмовився проїхати в лікарню, то відповідно направлення було долучено до матеріалів справи з відміткою про відмову водія від такого огляду.

Що стосується зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , то вона була обґрунтованою, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем під час комендантської години без відповідного дозволу на це.

Не знайшли свого підтвердження твердження адвоката про упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , оскільки доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, матеріали справи не містять.

Той факт, що після оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 був доставлений в ІНФОРМАЦІЯ_2 , то це обґрунтовується тим, що останній з 2024 року був оголошений вказаним органом у розшук, як військовозобов`язаний та перебував в базі національної поліції розшукуваних осіб.

Суд зауважує, що керування транспортним засобом під час обмежувальних заходів, тобто дії комендантської години під час воєнного стану був свідомим вибором ОСОБА_1 , а тому ніяким чином не свідчить про незаконність дій працівників поліції.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Бостана О.І. відмовити, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя