Справа № 570/3653/25
Номер провадження 3/570/1620/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Петровського І.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно допротоколу про адміністративне правопорушення, 01 березня 2024 року о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_1 06 липня 2025 о 17 год. 55 хв. (17 год. 50 хв.) на 150км автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне керував трансплортним засобом DAF FT95XF430, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL SN24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, номер 0246 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

У судовому засіданні захисник не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення. Вказав, що його підзахисний свою вину у вказаному правопорушенні категорично не визнає. Також зазначив, що він вважає, що докази, надані до суду не є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник подав до суду письмові заперечення стосовно протоколу та додатково зазначив, що матеріалами справи не підтверджується керування особою транспортним засобом. До того ж вказав, що керування транспортним засобом неможливо встановити через відсутність відеофіксації керування транспортним засобом та зупинки транспортного засобу інспекторами поліції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, а також іншими допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що свідки для проведення огляду перебування особи у стані алкогольного сп`яніння не залучалися. Порядок дій поліцейського у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду в закладі охорони здоров`я передбачена в п. 8 Порядку. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляну в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Отже, відмова водія від проходження огляду у медичному закладі має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності за таку відмову.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Участь двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння, є обов`язковою умовою, тоді як участь свідків не є обов`язковою лише при проведенні огляду на стан сп`яніння із використанням технічних засобів відеозапису, як зазначено в ст. 266 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383376, що зазначений протокол складений без участі свідків та без здійснення безперервної відеофіксації огляду.

Захисник просив звернути увагу на те, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція). Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У даній справі відеозапис складається із окремих частин, тобто переривається і не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення протоколу, а тому не є належним доказом.

Зокрема, із вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 06 липня 2025 року о 17 годині 50 хвилин керував транспортним засобом, як це вказано у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності останнього. Відеозапис розпочинається о 17:43:16 та як було вищевказано, що ОСОБА_1 у цей час перебував в транспортному засобі, який перебував у нерухомому стані, а тому останній ніяк не міг керувати таким транспортним засобом за обставин та часі, що вказаний у протоколі.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі №760/3696/16-а.

Підставою для огляду та освідування водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність об`єктивних даних, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (ст.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735).

Поведінка особи, щодо якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності є адекватною з інспекторами він спілкується спокійно, не підвищує голос, чітко надає всі необхідні документи, рухи впевнені та послідовні. Із відео не вбачається ознак перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, таких як виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкірного покриву. Поведінка ОСОБА_1 не є такою, що не відповідає обстановці.

Положеннями частини 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією та Порядком передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, однак в даному випадку копію такого примірника ОСОБА_1 , ніхто із працівників поліції не вручав.

Даний факт підтверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора працівника поліції №470589, де о 18:07:58 - поліцейський розриває два акти огляду, один із який заповнений, а інший бланк огляду чистий та працівник поліції його просто зминає. Зазначений факт прямо свідчить про те, що працівником поліції було складено лише один примірник акту огляду, а тому у даному випадку працівниками поліції було порушено ст. 266 КУпАП та п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Щодо наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 липня 2025 року, який складений поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Рівненській області рядовим поліції Патєєвим П.Б. встановлено наступне.

Згідно пункту 1 розділу II Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Пунктом 10 розділу II Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п. 11 розділу II Інструкції визначено, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Отже, ознайомившись із змістом вказаного акту огляду суд констатує, що він складений працівником поліції Патєєвим П.Б. та ним не підписаний, а тому зазначений акт огляду не може бути офіційним документом та як наслідок належним і допустимим доказом у вказаній справі, оскільки поліцейський Патєєв П.Б. взагалі не проводив огляд ОСОБА_1 та будь-яких ознак сп`яніння не встановлював.

При цьому, вказаний факт свідчить про те, що працівник поліції у встановленому законом порядку не проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у відповідності до розділу II Інструкції та ст. 266 КУпАП, а також у даному випадку працівником поліції було порушено вимоги п. 11 розділу II Інструкції.

З пояснень захисника вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів пробував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, однак вказані спроби були невдалими. У цей час, працівники поліції розпочали звинувачувати ОСОБА_1 , що нібито останній ухиляється від проходження такого огляду та таким чином відмовляється від його проведення, однак ОСОБА_1 неодноразово заперечував дані факти та неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він відповів що не може їхати, бо поспішає.

Суд з відеозапису встановив, що працівники поліції у ході спілкування із ОСОБА_1 застосовували різні методи та прийоми спілкування, щоб всіляка заплутати останнього у процедурі проведення такого огляду на стан сп`яніння, що виражалося у тому, що працівники поліції, то пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, то у медичному закладі, то знову на місці, то у медичному закладі, то знову на місці, тобто у даному випадку особа об`єктивно не могла зрозуміти, який огляд вона взагалі повинна пройти.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного/наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобі, що знижують увагу та швидкість реакції, яке описане працівником поліції ОСОБА_2 о 18 год. 05 хв., тобто після того як ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього вже буде складений протокол про адміністративне правопорушення, що мало місце о 17:57:26 та о 17:59:07.

Таким чином, лише після того, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, то лише після цього відповідно до Інструкції та Порядку особу в установленому законом порядку було направлено до медичного закладу.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 розділу II Інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Так, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного/наркотичного чи іншого сп`яніння, однак жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 ознайомлений із змістом вказаного документу, зокрема жодних підписів останнього у даному документі не міститься.

Зважаючи на вищенаведені обставини, суд вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , порушено вимоги Інструкції, Порядку та ст.266 КУпАП, а відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відсутність належних та допустимих доказів по даній справі, невідповідність доказів одне одним, виключає можливість встановлення винуватості особи поза розумним сумнівом і у спосіб, передбачений законом.

Посилання на обставини, викладені в протоколі, як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є недостатнім, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях особи, зазначеної у протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.