ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7030/25 Провадження 3/636/3636/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Бунін Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 3 відділу 7 управління ДВКР СБ України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП

встановив:

20.08.2025року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.212-5 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_2 , в порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію у сфері оборони, допустив розголошення такої інформації.

Встановлено, сержант ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах в/ч НОМЕР_2 , виконуючи свої посадові обов`язки як посадова особа військової частини НОМЕР_2 , маючи доступ до службової інформації порушення вимог пунктів 14,50 «Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання і знищення документів та інших матеріальних інформації, що містять службову інформацію» затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 N? 736 (громадянином здійснено обробку інформації на некатегорованих або несанкціонованих засобах обчислювальної техніки, шляхом підключення флеш-носія з грифом «Для службового користування» до персональної електронно-обчислювальної машини, яка не відповідає вимогам технічного захисту інформації), а саме, 12 серпня 2025 року, перебуваючи на своєму робочому місці на стройовій частині в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 здійснив роботу з матеріальним носієм інформації - USB флеш- накопичувачем (реєстр. N? 5/дек від 19.03.2023), що містить відомості з грифом обмеження доступу «Для службового користування» підключенням до персональної електронно-обчислювальної машини (ноутбука), яка не належить до категорованих засобів обробки інформації та не відповідає вимогам технічного захисту інформації, встановленим чинними нормативно-правовими актами України, чим Порушив встановлений законодавством порядок обліку, зберігання і використання документів чи матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, коли фактичного розголошення інформації не відбулося, але створено умови для її потенційного розголошення чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-5 КУпАП.

Окремо встановлено, що Наказом Головнокомандувача Збройних сил України № 74 від 01.07.2020 року затверджено «Інструкцію зі зберігання і користування особовим складом ЗСУ засобами стільникового зв`язку та іншими електронними засобами» пунктом 3.3 зазначеної інструкції забороняє здійснення несанкціонованого запису інформації у будь-якій формі, несанкціонованого доступу об`єктів інформаційної діяльності та до глобальних мереж передачі даних, а також інших дій, що створюють передумови для витоку інформації з обмеженим доступом, в свою чергу старшим лейтенантом ОСОБА_2 порушено вимоги вказаного наказу.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. В поясненнях, наданих до суду, зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, просить скасувати протокол від 19.08.2025 №17/7/3-2441-ві, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд проаналізував обставини справи, оцінив докази у їх сукупності, і прийшов до наступного висновку.

На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 212-5 КУпАП визнається порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, підтверджується належними і допустимими доказами:

-витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 1 від 01.03.2022 про зарахування до списків особового складу ОСОБА_3 на посаду старшого солдата запасу в/ч НОМЕР_3 ;

-витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 152 від 01.06.2025 про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах в/ч НОМЕР_3 ;

-витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 25.12.2024 № 603, склад посадових осіб в/ч НОМЕР_3 допущених до роботи з документами з грифом «Для службового користування за посадою», згідно якого до складу входить посада: начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах;

-- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.08.2025 щодо обставин подій 19.08.2025;

-актом огляду від 19.08.2025 персональної електронно-обчислювальної машини (ноутбука) acer model №N20c5;

-посвідченням учасника бойових дій серії № НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Суд враховує надані ОСОБА_1 письмові пояснення, але вважає їх необґрунтованими та такими, що не впливають на юридичну оцінку вчиненого діяння, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами у справі, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та не містять відомостей, які могли б свідчити про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Вказані докази узгоджуються між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суддя вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-20, 279-280, 283-284, 294 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень, на р/р UA0020651, отримувач коштів ЕУК Харків обл/МТГ Чугуїв/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету21081100.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, тобто 2040,00 (дві тисячі сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Чугуївський міський суд Харківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бунін Є.О.