ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25741/24

Провадження № 33/820/677/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини.

За постановою суду, 16.09.2024 року о 00 год. 27 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 26, керував автомобілем Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголь з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2025 року, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначив, що пропустив його з поважних причин, оскільки не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення постанови суду, ознайомився із її змістом лише після опублікування у ЄДРСР - 11.09.2025 року.

Мотиви суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі статті 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту винесення постанови.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, оскаржувана постанова суду була постановлена 27 червня 2025 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про що свідчить відповідне судове рішення. Про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення останній був належним чином повідомлений, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130231 від 16.09.2024 року (а.с.1). Разом з тим, в судові засідання призначені на 10.02.2025 року, 15.05.2025 року, 12.06.2025 року та 27.06.2025 року ОСОБА_1 не з`являвся, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13,17, 21, 23)

Перебіг строку на апеляційне оскарження постанови розпочався 28 червня 2025 року та закінчився після спливу десяти днів 7 липня 2025 року (останній день для подачі апеляційної скарги). Однак, сторона захисту не реалізувала своє право на оскарження постанови у строки, встановлені законом.

З апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулася лише 19 вересня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, тобто з пропуском визначеного ст. 294 КУпАП строку.

Будь яких доказів, які б підтверджували неможливість подання апеляційної скарги у строки, визначені законом, або поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, клопотання ОСОБА_1 не містить.

Твердження апелянта, наведені у якості доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку, такі як наявність захворювань, суд не вважає поважними причинами, оскільки такі обставини ніяким чином не унеможливлювалиостаннього прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, залучити захисника, подати письмові заперечення, а також поцікавитися про хід розгляду справи, після чого, у разі необхідності, звернутися із апеляційною скаргою, у строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

Матеріали справи, як і зміст апеляційної скарги, не містять даних, які підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 червня 2025 року.

У зв`язку з наведеними обставинами та з урахуванням положень ст.294 ч.2 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статті 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя