Справа № 577/3397/25
Провадження № 3/577/1046/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді Логіна Є.В., за участю секретаря судового засідання Скляр О.М., прокурора Шморгуна О.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бутка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої заступником медичного директора з дитинства та пологової допомоги КНП Конотопської міської ради « Конотопська центральна районна лікарня імені Академіка Михайла Давидова», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне некомерційне підприємство Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидова», що розташоване за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Миколи Амосова, 5, є юридичною особою, ідентифікаційний код 02007532, засновником якої значиться Конотопська міська рада, а керівником ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України, підприємство це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 62 цього Кодексу, підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

У ст. 80 Цивільного кодексу України визначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (ч. 2 ст. 81 ЦК).

У Статуті вказано, що Підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Підприємство набуває з дня його державної реєстрації (п.4.1. розділу 4 Статуту).

Органом, за яким закріплено функції управління Підприємством, є виконавчий комітет Конотопської міської ради в особі керівника. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику та уповноваженому органу управління (п. 1.4 розділу 1 Статуту).

Відповідно до п. 7.1. Статуту, управління підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту на основі поєднання прав Засновника, Уповноваженого органу управління та Керівника.

У п. 7.5. Статуту зазначено, що Керівник Підприємства, зокрема: - діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших органах, у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи та видає довіреності і делегує право підпису документів іншим посадовим особам Підприємства, укладає договори; самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені законодавством та цим Статутом до компетенції Засновника та Уповноваженого органу управління; - несе відповідальність за формування та виконання фінансового плану і плану розвитку Підприємства, результати його господарської діяльності, виконання показників ефективності діяльності Підприємства,…використання наданого на праві оперативного управління Підприємству майна спільної власності територіальних громад і доходу згідно з вимогами законодавства, цього Статуту та укладених Підприємством договорів; - користується правом розпорядження майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту; - у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства; приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю рішення в сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства. Забезпечує раціональний добір кадрів; - відповідно до діючого законодавства та колективного договору визначає розмір заробітної плати та порядок її виплати.

Розпорядженням міського голови від 18.06.2024 № 42-КПК «Про надання відпусток ОСОБА_2 , покладання обов`язків генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова на ОСОБА_1 », покладено на ОСОБА_1 , заступника медичного директора з дитинства та пологової допомоги КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова», виконання обов`язків генерального директора вказаного підприємства на час відпустки ОСОБА_2 з 01.07.2024 по 31.07.2024 включно.

Таким чином, у відповідності до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права і суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: - реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Так, Виконуюча обов`язки генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» ОСОБА_1 , реалізувала управлінське рішення, шляхом визначення самій собі , як заступнику медичного директора з дитинства та пологової допомоги, розміру премії, маючи приватний інтерес, не повідомила, про реальний конфлікт інтересів, який виник при наступних обставинах.

Згідно Витягу з наказу від 01.12.2020 № 288-к «Про переведення», переведено ОСОБА_1 заступника головного лікаря по дитинству та пологодопомозі з 01.12.2020р. заступником медичного директора з дитинства та пологової допомоги.

Посадовою інструкцією заступника медичного директора з дитинства та допомоги (лікувально-профілактичного закладу), затвердженої гендиректором КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» dsl № Л22020 встановлено:

Призначається та звільняється з роботи генеральним директором. В своїй керується Статутом по лікарні, іншими офіційними документами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я України, а також вказівками та розпорядженнями вищестоящих органів (п.1 та п. З розділу І Інструкції).

У розділі VII Інструкції передбачено: здійснення керівництва лікувально-профілактичним закладом у порядку делегованих йому генеральним директором повноважень.

Так, між КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» в особі керівника ОСОБА_2 , який діє на підставі Статуту Закладу з однієї сторони, та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» профспілки працівників охорони здоров`я України в особі голови ОСОБА_3 з другої сторони укладено Колективний договір (схвалено конференцією трудового колективу КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова», протокол № 1 від 03.03.2020).

Колективний договір є локальним нормативним актом соціального партнерства, який призначений для регулювання колективних трудових відносин, а також соціально-економічних питань, які підлягають визначенню за погодженням сторін відповідно до положень чинного законодавства (п.п.1.2.1 п. 1.2. розділу 1 Колективного договору).

У п.п. 4.1.20 Колективного договору зазначено: Застосовувати до працівників передбачені цим Колективним договором заходи матеріального та морального стимулювання за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань та норм праці, раціональне використання обладнання та технічних засобів тощо (Додаток 10).

Вказаним додатком 10 є Положення про преміювання (далі Положення).

У пунктах 3 та 4 Положення передбачено нарахування премії кожному працівнику в залежності від показників діяльності закладу (структурного підрозділу), особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами в межах фонду оплати праці не обмежуються. Премія може виплачуватися за підсумками роботи за місяць, квартал, півріччя, за рік або до професійного свята Дня медичного працівника, за умови виконання основних показників діяльності Закладу і залежно від особистого внеску кожного працівника.

Розмір премії визначається у відсотковому співвідношенні до посадового окладу за фактично відпрацьований час або у конкретному розмірі у вигляді фіксованої суми відповідно їх особистого внеску в загальні результати роботи та виплачується за рахунок економії фонду оплати праці (п. 8 Положення).

Роботодавець визначає розмір премії, зокрема, іншим медичним працівникам та спеціалістам (у виняткових випадках), а також Роботодавець затверджує розміри премій, які визначені керівниками відділень, лабораторій, кабінетів та інших структурних підрозділів (п. 9 Положення).

Згідно диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до неї, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП);

- у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Так, під час реалізації дискреційних повноважень, виконуюча обов`язки генерального директора ОСОБА_1 з нагоди професійного свята Дня медичного працівника, видала наказ від 12.07.2024 № 434 «Про виплату премії до Дня медичного працівника», яким преміювала себе як заступника медичного директора з дитинства та пологової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 35 000,00 грн., що є найбільшим серед інших премійованих працівників, що підтверджено розрахунково-платіжною відомістю за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 роки.

Публічним інтересом ОСОБА_1 було прийняття зваженого рішення матеріального заохочення на основі об`єктивних і прозорих критеріїв та виконання основних показників діяльності Закладу і залежно від особистого внеску кожного працівника, зокрема самої себе, що є одним із засобів звання у праці.

У випадку виконуючої обов`язки генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» ОСОБА_1 відповідно до своїх повноважень, не утрималась від здійснення оцінки умови виконання основних показників діяльності Закладу і залежно від особистого внеску самої себе та до визначення собі конкретного розміру премії, не повідомила інший, визначений законом орган (Конотопську міську раду та виконавчий комітет Конотопської міської ради), не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та її повноваженнями полягала в тому, що, з одного боку, у неї наявний приватний інтерес, сформульований вище, а з іншого вона, як виконуюча обов`язки генерального директора Підприємства, мала об`єктивно і неупереджено виконувати свої посадові обов`язки, приймати зважені рішення щодо визначення умови виконання основних показників діяльності Закладу і особистий внесок та щодо визначення собі конкретного розміру премії.

Водночас, під час реалізації ОСОБА_1 цього повноваження у частині, що стосується її особисто, наведений вище приватний інтерес вступав у суперечність її публічному інтересу.

Таким чином, суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями реально вплинули на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення в частині здійснення оцінки умови виконання основних показників діяльності Закладу і особистого внеску та щодо визначення таким особам конкретного розміру премії, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів, про який не повідомила відповідно до Закону.

Вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у даній ситуації стосуються реалізації ОСОБА_1 своїх службових повноважень та її особистої участі у виданні Наказу, у тій частині, що стосується самої себе.

Листом КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» від 06.03.2025 № 610 зазначено, що повідомлень про конфлікт інтересів протягом 2023-2024 років не надходило.

Отже, виконуюча обов`язки генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» ОСОБА_1 , порушила вимога Закону України «Про запобігання корупції», тобто своїми діями вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме: використовуючи свої повноваження, з приватним інтересом, реалізувала управлінське рішення у письмовій формі, особисто не вжила заходів щодо недопущення виникненню реального конфлікту інтересів та не повідомила про наявність такого конфлікту інтересів під час прийняття рішення в частині здійснення оцінки навантаження роботи самій собі та визначення конкретного розміру премії згідно наказу № 434 «Про виплату премії до Дня медичного працівника» від 12.07.2024, чим порушила п. 1-2 ч. 1 ст. 28 цього Закону, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, за вказаних вище обставин, виконуюча обов`язки генерального директора КИП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» ОСОБА_1 , порушила вимога Закону України «Про запобігання корупції», тобто своїми діями вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме: використовуючи свої повноваження, з приватним інтересом, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а також не вжила заходів щодо недопущення виникненню реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення в частині здійснення оцінки навантаження роботи самій собі та визначення конкретного розміру премії, згідно наказу № 434 «Про виплату премії до Дня медичного працівника» від 12.07.2024, чим порушила п. 3-4 ч. 1 ст. 28 цього Закону, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи викладені в протоколах фактично пославшись на зазначене вище та пропонує притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інкримінованими статтями з накладенням штрафу.

ОСОБА_1 та її представник, адвокат Буток К.О. в судовому засіданні, кожен окремо, не спростовуючи наведені факти, просять врахувати сумлінне ставлення до роботи, відсутність дисциплінарних стягнень, позитивну репутацію серед колег та керівництва, те, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, жодних негативних наслідків не настало. Додатково остання зазначила, що працює у сфері медицини більше 40 років, за цей період часу вона жодного разу не притягувалась до будь-якого виду юридичної відповідальності. Сам наказ про преміювання був підготовлений заздалегідь, в той час коли вона ще не була виконуючою обов`язки гендиректора лікарні на час відпустки генерального директора , розмір премії нею не визначався, оскільки за це відповідальні працівники бухгалтерії. Також зауважила, що преміювання здійснювалось усім працівникам медичної установи з нагоди дня медичного працівника. За таких обставин просить звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголосити усне зауваження.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частина перша статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина друга статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції обох частин цієї статті є бланкетними, тому для визначення усіх ознак протиправного діяння необхідно керуватись Законом України «Про запобігання корупції».

За положеннями підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту Закон № 1700-VII) посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Для даних осіб Закон України «Про запобігання корупції» встановлює алгоритм дій для запобігання та врегулювання конфлікту приватних та службових інтересів, що має на меті недопущення втрати довіри до службової особи та до органу, в якому вона працює.

Так, стаття 28 Закону зобов`язує цих осіб: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Невиконання даних зобов`язань відповідним суб`єктом тягне відповідальність за ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Правилами ст. 22 Закону № 1700-VII закріплено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Як встановлено, розпорядженням міського голови від 18.06.2024 № 42-КПК «Про надання відпусток ОСОБА_2 , покладання обов`язків генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова на ОСОБА_1 », покладено на ОСОБА_1 , заступника медичного директора з дитинства та пологової допомоги КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова», виконання обов`язків генерального директора вказаного підприємства на час відпустки ОСОБА_2 з 01.07.2024 по 31.07.2024 включно.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, у відповідності до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права і суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, тобто суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП стверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 29.05.2025 року: № 245/2025 - за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП; № 246/2025 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП; повідомленням начальника відділу кадрів КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова», що в період 2023-2024 років та протягом січня-лютого 2025 року не надходило повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів від посадових осіб та працівників підприємства; Статутом КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова», у якому визначені повноваження Керівника підприємства, зокрема щодо права розпорядження коштами та видачі наказів; Витягом з наказу гендиректора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» В. Згонника про переведення ОСОБА_1 з 01.12.2020р. на посаду Заступника медичного директора з дитинства та післяпологової допомоги, посадовою інструкцією Заступника медичного директора з дитинства та післяпологової допомоги, Розпорядженням міського голови м. Конотопа про надання відпусток ОСОБА_2 від 18.06.2024р. та покладення на ОСОБА_1 обов`язків генерального директора вказаного підприємства на час відпустки, Наказом в.о. генерального директора КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» ОСОБА_1 від 12.07.2024р. про виплату премій працівникам установи з нагоди Дня медичного працівника.

Вказані обставини свідчать про невжиття ОСОБА_1 заходів щодо недопущення виникненню реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відомості про те, що

ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є її щире каяття у вчинених правопорушеннях, позитивна характеристика, наявність тривалої (більше 40 років) бездоганної трудової діяльності.

Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що наказ про преміювання був винесений відносно і решти працівників медичного закладу, тобто не мав індивідуального характеру щодо ОСОБА_1 , а також був підготовлений заздалегідь не з її ініціативи, тобто не в період перебування ОСОБА_1 на посаді в.о. гендиректора лікарні, її більш як сорокарічну бездоганну трудову діяльність у сфері медицини, за час якої ОСОБА_1 жодного разу не притягувалась до будь-якого виду юридичної відповідальності, письмове клопотання генерального директора лікарні В. Згонника про виключно позитивну характеристику ОСОБА_1 , яка сумлінно ставиться до праці, неодноразово нагороджувалась подяками та грамотами, його прохання про звільнення останньої відповідальності за малозначністю , а також суб`єктивне ставлення самої особи до вчиненого, оскільки вона не мала умислу на скоєння даного правопорушення, щиро розкаялась, правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого правопорушення, тому суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність скоєного адмінправопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись: ст.ст. 22, 34, ч.ч. 1, 2 ст.172-7, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити її на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчинених адміністративних правопорушень і оголосити усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2025 року.

Суддя: Є. В. Логін