П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2025 Справа №607/16112/25 Провадження №3/607/6185/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює адміністратором бару «Пасаж Адлера»

за ч. 1 ст.180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №735801 від 01 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , як адміністратор бару «Пасаж Адлера» що по вул. Т. Шевченка, 25 в м. Тернополі, 11.07.2025 о 22 год. 30 хв. допустив перебування неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаному закладі (барі) без супроводу дорослих, а саме батьків чи особи, яка б його супроводжувала, чим порушив ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлюк В.І. вказав, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП не визнає з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 254 КУпАП, тобто складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Крім цього, ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП, оскільки є найманим працівником та займає посаду адміністратора у суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 , який здійснює відповідну господарську діяльність в закладі громадського харчування, в той час, як ОСОБА_1 не є ані посадовою особою підприємства, установи, організації, ані власником вказаного закладу, ані суб`єктом підприємницької діяльності.

Із вказаних підстав захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлюк В.І. просить провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП, його вина доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735801 від 01.08.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 2009 року народження від 12.07.2025, який вказав, що 11.07.2025 близько 22 год. 30 хв. він перебував у розважальному закладі, а саме «Пасаж Адлера» що по бул. Тараса Шевченка, 25 в м. Тернополі, оскільки хотів замовити для себе їжу, однак в цей час в заклад зайшли працівники поліції та перевірили його документи і виявили, йому 15 років. В закладі він перебував один, без супроводу дорослих. В подальшому працівники повідомили адміністратора закладу після чого вони вийшли із закладу; копією паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом ФОП ОСОБА_3 №2 від 30.04.2025 про прийняття на роботу ОСОБА_1 на роботу з 01.05.2025 на посаду адміністратора.

Відповідно до положень ст. 20-1 закону України «Про охорону дитинства» діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи мають право у період з двадцять другої до шостої години вимагати у відвідувачів таких закладів документи, що підтверджують досягнення ними 16-річного віку.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, а саме порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Михайлюка В.І. на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 254 КУпАП, складений 01.08.2025, а не протягом двадцяти чотирьох годин починаючи із 11.07.2025, тобто з моменту ймовірного вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом до уваги не беруться, оскільки відповідно до положень ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Отже, особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення самостійно приходить до переконання коли саме зібрані матеріали адміністративної справи дають підстави вважати, яка саме особа вчинила адміністративне правопорушення і з цього моменту слід відраховувати двадцять чотири години.

Суд враховує, що подія правопорушення мала місце 11.07.2025, о 22 год. 30 хв. з участю неповнолітньої особи, а тому відібрання пояснень у нічний час в неповнолітньої особи, як і в ОСОБА_1 було недопустимим.

В подальшому, для повно та об`єктивного прийняття рішення щодо наявності підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, уповноваженій особі слід відібрати пояснення як в неповнолітньої особи ОСОБА_2 , що мало місце 12.07.2025, так і в особи яка, на думку інспектора поліції, ймовірно вчинила адміністративне правопорушення, тобто у ОСОБА_1 , пояснення якого відсутні у матеріалах адміністративної справи і який лише 01.08.2025 отримав протокол про адміністративне правопорушення, про що розписався у протоколі та вказав, що з протоколом не згідний і пояснення надасть в суді.

Отже, за вказаних обставин справи, суд вважає, що поняття «момент виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення», є оціночним поняттям і суд допускає що таким моментом для уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення є саме 01.08.2025. Протилежного захисником Ярмощука М.В. не доведено, а тому із вказаних підстав судом не беруться до уваги його заперечення в зазначеній частині.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП, оскільки є найманим працівником та займає посаду адміністратора у суб`єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 , який здійснює відповідну господарську діяльність в закладі громадського харчування, в той час, як ОСОБА_1 не є ані посадовою особою підприємства, установи, організації, ані власником вказаного закладу, ані суб`єктом підприємницької діяльності не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 обіймає посаду адміністратора бару. Виходячи із суті вказаної посади та загального визначення її змісту, адміністратор є особою, яка забезпечує ефективну роботу закладу та якісне обслуговування клієнтів; до його обов`язків входить керування персоналом (офіціантами, касирами), координація роботи зали, прийом замовлень на банкетів, контроль за дотриманням стандартів обслуговування, вирішення конфліктних ситуацій, а також забезпечення безпеки та санітарних норм, тощо.

Із змісту положень ст. 20-1 Закону України «Про охорону дитинства», саме ОСОБА_1 , як адміністратор бару, є уповноваженою власником бару особою, яка зобов`язана була вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Із вказаних підстав судом не беруться до уваги заперечення захисника в зазначеній частині.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції частини 1 статті 180-1 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, ч. 1 та ч. 1 ст. 180-1, ст.ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (Триста сорок) гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (Шістост вісімдесят) гривень в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяВ. Л. Дзюбич