Справа № 298/24/25
Номер провадження 3/298/20/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Ротмістренко О.В., за участю секретаря судового засідання Хомин Л.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисників адвоката Татарченка К.В. та адвоката Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судуматеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Дружівка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , менеджера по роботі з ключовими клієнтами в ТОВ «Лоцмен», одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, такого, що раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145464 від 6 листопада 2024 року 6 листопада 2024 року близько 20 год. 40 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний (територія Великоберезнянської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги на відстані близько 2500 метрів до лінії державного кордону в районі 136 прикордонного знаку прикордонним нарядом «Група реагування» був виявлений та затриманий гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб спільно з гр.України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

05.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Татарченка К.М. надійшло клопотання про виклик в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2

10.02.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Александрова Д.О., надійшли клопотання та заява про долучення до матеріалів справи ряду доказів сторони захисту з доданими до такого клопотання доказами.

10.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про долучення до матеріалів справи ряду доказів та письмові пояснення.

В судовому засіданні, призначеному до розгляду на 10.02.2025, ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив. При цьому вказав, що 06.11.2024 перебував на території Закарпатської області, зокрема, у місці затримання, з робочим візитом. Вказав, що разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працює в одній компанії ТОВ «Лоцмен». У с-ще Великий Березний їхали з указаними особами з метою підбиття підсумків, при цьому посилається на GPS трекер, наявний в автомобілі, яким підтверджується їхній маршрут. Також вказав, що під час зупинки транспортного засобу, на якому він пересувався, на КПП в с. Дубриничі, він разом з колегами виконували всі вимоги працівників ДПС. Проте працівники ДПС їх довго не пускали. Потім ОСОБА_4 спитав, чи вони можуть продовжити рух, вони поїхали в сторону с-ща Великий Березний. На в`їзді в Великий Березний між рестораном «ДЕЖАВЮ» та школою інтернатом до авто, на якому вони рухались, їх наздогнав автомобіль, на вимогу якого вони зупинились. З вказаного авто вийшло двоє людей та почало бити кулаками та пістолетом по автомобілю. Потім почали застосовувати до всіх, хто знаходився в авто, фізичне насильство, з використанням кайданок, а також вказав, що в нього стріляли. При цьому наголосив, що вони намагались пояснити вказаним особам, що приїхали в с-ще Великий Березний з робочим візитом, що перебувають у відрядженні та в них наявні всі дозвільні документи. Після побиття працівники прикордонної служби посадили їх у різні авто та відвезли до НОМЕР_1 прикордонного загону. Наміру перетинати державний кордон він не мав.При цьому ОСОБА_1 вказав, що намагався дізнатись, що сталося, однак відповіді не отримав. Також наголосив, що в прикордонному загоні не дали можливості скористатися правом на захист, не роз`яснили права та обов`язки та вносили в протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення неправдиві дані, які, застосовуючи тиск, змусили підписати. При цьому вказує, що довідка про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів не відповідає дійсності, а скріншоти з екранів телефонів, додані до такої довідки, він не знає, звідки взяті та кому належать. Наголошуючи на тому, що наміру перетинати незаконно державний кордон України він не мав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Татарченко К.В. обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив, вказавши, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. При цьому вказує, що ОСОБА_1 затримано незаконно, незаконно доставлено до НОМЕР_1 прикордонного загону та складено адмінматеріали з порушенням законодавства. Також вказав, що за фактом незаконних дій службових та посадових осіб прикордонної служби внесено відомості до ЄРДР, а відповідні матеріали перебувають в ДБР. Водночас наголосив, що в одного з прикордонників, що здійснювали затримання ОСОБА_1 та інших осіб, які знаходились з ним в авто, була нагрудна відеокамера, однак відео з такої відеокамери було знищено. Просить справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Александров Д.О. наявність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, заперечив. При цьому також наголосив, що працівники прикордонної служби мали на собі нагрудні боді-камери, однак на їх запити про отримання відеозаписів з таких відеокамер, адресовані ДПС, такі відеозаписи їм не надали. Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, які б указували на наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Посилаючись на положення ст. 62 Конституції України, наголошує на тому, що саме на працівників прикордонної служби покладено обов`язок доводити наявність в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення. Стосовно скріншотів з екрану телефону вказує що з таких неможливо встановити, кому такий телефон належить, а також, звідки взялася наявна в ньому переписка.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що 06.11.2024 перебував на території Закарпатської області, зокрема, у місці затримання з робочим візитом. ОСОБА_1 є його підлеглим, з яким вони перебувають в робочих стосунках він працює разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в одній компанії ТОВ «Лоцмен». У с-ще ОСОБА_5 їхали з указаними особами з метою підбиття підсумків робочого дня. Під час зупинки по дорозі в с-ще Великий Березний на постах ДПС вони пред`являли всі необхідні документи. Вказували, що мають бронювання в готелі. Зазначає, що біля блокпоста в с. Дубриничі, де їх було зупинено з метою перевірки, вони вказували всі необхідні документи, що в них вимагали працівники ДПС та жодних заперечень у працівників ДПС стосовно їх перебування в місці, де їх було зупинено для перевірки, в останніх не було. Згодом, коли вони почали рухатись в сторону ОСОБА_6 . На в`їзді в с-ще Великий Березний біля ресторану «ДЕЖАВЮ» їхній автомобіль було заблоковано іншим автомобілем, з якого вискочили люди та почали бити по їхньому авто. Потім застосовували до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фізичне насильство, з використанням кайданок. Також вказав, що в них також стріляли. При цьому пояснював, що вони намагались надати особам, що їх затримали пояснення та документи, однак їх ніхто не слухав. Через деякий час розподілили по автомобілям та відвезли до прикордонного загону. Вказує, що не мав умислу перетинати державний кордон України в незаконний спосіб, а в місці, де його затримано перебував з робочою метою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що у період з 4 по 8 листопада 2024 року перебував у відрядженні. Надав пояснення, аналогічні з тими, що дали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Підтвердив про застосування працівниками ДПС щодо них фізичного насильства з застосуванням зброї, кайданок. Також вказав, що після їх незаконного затримання всіх, хто знаходився з ним в авто, розсадили по різним авто та відвезли до прикордонного загону. Так їм також погрожували, та не давали скористатись правом на захист. Згодом їх змусили підписати протоколи та письмові пояснення, де також змусили вказати, що жодних претензій до працівників ДПС вони не мають. При цьому погрожували, що у разі непідписання вказаних документів їх нікуди не відпустять. Вказує, що ні в нього, ні в ОСОБА_2 , ні в ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону не було. Також наголосив, що в довідці про результати фільтраціно-перевірочних заходів відсутні докази, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та ґрунтуються виключно на припущеннях.

У судовому засіданні, призначеному до розгляду на 10.02.2025, захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про виклик свідків виконуючого обов`язки начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 та старшого офіцера (ст. оперуповноваженого) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_9 .

Постановою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 10.02.2025 вказане клопотання захисника задоволено. В судовому засіданні оголошено перерву.

В судових засіданнях, призначених до розгляду на 16.04.2025 та 16.06.2025, свідок ОСОБА_8 по суті обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення дня, перебуваючи в підрозділі, отримав доповідь від старшого зміни Ялиця про те, що група осіб, до якого входив також ОСОБА_1 , не виконала вимоги контрольного поста і продовжила рух в напрямку Великого Березного. Він очолив групу реагування та зазначену групу в кількості трьох осіб було затримано, на прохання пред`явити документи, вказані особи не показали ніякого документу, а показали лише в «Дії». Однією особою виявився мешканець ОСОБА_6 , двоє інших осіб мешканці Донецької області. Вказані особи на запитання ОСОБА_8 не відповідали, будь-які документи не надавали й до сих пір не надали. В зазначених осіб було виявлено точки маршруту руху через державний кордон на Словацьку Республіку і за результатами фільтраційно-перевірочних заходів на вказаних осіб було складено протокол за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Після складання протоколів про адміністративне правопорушення того ж дня вказаних осіб відпустили. Також вказав, що до вказаних осіб застосовувались такі спеціальні засоби як металеві кайданки та доставлено на підрозділ. Жодних інших заходів фізичних, моральних, принижень, застосування сили не застосовували. Звідки були тілесні ушкодження у затриманих, він не знає, та про наявність таких ОСОБА_8 невідомо. Також ОСОБА_8 вказав, що особисто вказаних осіб не допитував та особисто телефони вказаних осіб не бачив, в тому числі, не бачив точки руху на вказаних телефонах. Протокол про адміністративне правопорушення склав за результатами опрацювання довідки про результати фільтраційно-перевірочних заходів, яку особисто не складав. Також вказав, що нагрудних боді-камер на них не було. Протокол про адміністративне правопорушення складав особисто ОСОБА_8 за наслідками аналізу відповідних документів, зокрема, довідки про результати фільтраційно-перевірочних заходів. Свідків в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив, оскільки був поспіх. Для складання протоколу про адміністративне правопорушення у нього було достатньо даних, зокрема, те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є мешканцями Донецької області, що не пояснювали, що роблять у даному регіоні, що не виконують вимоги пред`явити документи. На території загону наявні камери спостереження, термін зберігання відеозаписів йому невідомий, де вони зберігаються, він не знає. На момент затримання особа документи не показувала. Про прострелений телефон одного з затриманих та вистріли свідку нічого невідомо. Медична допомога нікому не надавалась, бо ніхто про це не просив. За наслідками того, що на прикордонному посту група осіб, в яку входили ОСОБА_1 , не виконали вимог прикордонного наряду, складався рапорт, однак такий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучався. При цьому він вказує, що не пам`ятає, які документи має складати ОСОБА_10 , та як називався документ, він не пам`ятає. Чи мав пан ОСОБА_10 у складі прикордонного наряду боді-камеру, свідок вказав, що також не пам`ятає. Телефон, в якому було зафіксовано схему маршруту, особисто він не бачив, такий бачив офіцер ОСОБА_11 . Стосовно водія автомобіля Глінського, свідок вважав за недоцільним складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Також для нього було очевидно, що телефон, у якому знаходились схеми маршрутів до Словацької Республіки, належить не Глінському. При цьому вказав, якби група осіб, в тому числі ОСОБА_1 , виконували вимоги групи реагування показували відповідні документи та надавали відповідні пояснення, їх би ніхто не затримував. Такі документи, в тому числі документи на відстрочку ОСОБА_1 , працівникам ДПС було отримано безпосередньо на підрозділі.

Постановою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26.05.2025 судове засідання відкладено на 13 год. 00 хв. 16.06.2025. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, ОСОБА_12 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України піддано приводу в судове засідання.

В судовому засіданні, призначеному до розгляду на 29.07.2025, свідок ОСОБА_13 вказав, що вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення дня ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 їхали в автомобілі ОСОБА_3 . Як указав свідок, вказаних осіб затримано, оскільки були наявні підстави вважати, що вони мали намір незаконно перетнути державний кордон України, а також через те, що в ОСОБА_14 вони не виконали вказівки старшого прикордонного наряду. В довідці про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів зазначена інформація, яка записана з чужих слів, на основі інформації, яку передав майор ОСОБА_15 . При цьому вказав, що ОСОБА_1 особисто вимоги ніякі не доводив. Також свідок вказав, що ОСОБА_1 затримано в контрольованому прикордонному районі, а не в прикордонній смузі. В контрольованому прикордонному районі є встановлений прикордонний режим. Та всі особи мають мати при собі документи, що посвідчують особу та показувати їх працівникам ДПС на вимогу останніх. Під час затримання вказаних осіб спілкувався з ОСОБА_2 , який в добровільному порядку надав йому для огляду мобільний телефон, де в додатку Гугл мапс було виявлено відмітки, які давали підстави для висновку про імовірний намір вказаних осіб незаконно перетнути державний кордон України. Процесуально огляд телефону не оформлявся. Телефон ОСОБА_2 дав, коли лежав на землі. В ході спілкування не лежав на землі. При цьому вказав, що особисто ОСОБА_1 йому пояснень не надавав. Те, що було записано в довідці про процедення фільтраційно-перевірочних заходів, було встановлено з пояснень ОСОБА_2 , з яким свідок спілкувався. В ході спілкування було встановлено, що затримані особи не мають законних підстав для виїзду за кордон. При цьому ОСОБА_1 свідку особисто не вказував, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України. Проте, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_13 вбачав в діях ОСОБА_16 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, він склав згадану довідку, в тому числі, зважаючи на ті обставини, що в місці перевірки їх осіб в Дубриничах вказані особи не виконали вимоги працівників ДПС, самовільно залишили місце несення працівниками ДПС служби та втекли. Чому не склали протокол стосовно ОСОБА_1 за невиконання законного розпорядження працівника ДПС свідок не знає. Хто застосовував кайданки свідок вказав, що не знає, однак бачив, що останній був в кайданках. За наслідками проведення фільтраційно-перевірочних заходів свідок вказав, що зрозумів, що ОСОБА_16 мав намір незаконно перетнути державний кордон України, однак такі висновки не може нічим підтвердити, тільки словами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисників адвокатів Александрова Д.О. і ОСОБА_7 , показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані стороною захисту документи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктами пропуску через державний кордон, з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, в умовах воєнного стану, і такі його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 , не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено, в чому саме полягали його дії з кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в складі групи осіб, не наведено, які саме дії здійснював останній яка б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП.

Суд зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб, без зазначення в чому саме виразились його дії щодо вчинення такої спроби, групою осіб, є неконкретним формулюванням обвинуваченням.

Судом зауважується, що дані протоколу, що складений відносно ОСОБА_1 , уповноваженою особою Рудницьким Є.В., у якому зазначено про виявлення та затримання ОСОБА_1 на околиці населеного пункту Великий Березний на відстані близько 2500 метрів до лінії державного кордону в районі 136 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону групою осіб, не підтверджені жодними доказами, такі дані не відповідають встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам в цій справі, та були спростовані показами свідків у судовому засіданні, зокрема показами ОСОБА_17 , та наданими стороною захисту письмовим доказами.

Так, аналіз показань, як осіб, які перебували з ОСОБА_1 у транспортному засобі, яким останній рухався, та у складі групи яких йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, так і з показів працівників держприкордонслужби, свідчить про те, що ОСОБА_1 був виявлений та затриманий, під час руху в транспортному засобі автошляхом державного значення в селищі Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області.

За даними деталізованої інформації щодо маршруту руху пересування автомобіля Citroen C-Elysee, номерний знак НОМЕР_2 , 06.11.2024 в період часу з 19:27:21 по 19:50:20 автомобіль перебував в с-щі Великий Березний, вул. Штефаника, цього ж дня в період часу з 19:58:33 по 23:58:41 автомобіль перебував в с-щі Великий Березний, вул. Корятовича.

Відтак, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про виявлення і затримання вказаних осіб під час спроби незаконного перетинання державного кордону, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 6 листопада 2024 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 6 листопада 2024 року; згоду на обробку персональних даних ОСОБА_1 від 6 листопада 2024 року; інформацію про особу ОСОБА_1 , надану Державною міграційною службою України; письмові пояснення ОСОБА_1 від 7 листопада 2024 року та довідку про проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками від 6 листопада 2024 року.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , не дає підстав для беззаперечного висновку у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Жодних об`єктивних доказів, які б могли прямо чи опосередковано вказувати на наявність ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять.

Так, доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону, оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 . А запити захисників про витребування матеріалів фото- відео фіксації їх затримання залишились без задоволення.

Суд констатує, що довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками, не можна вважати об`єктивним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, до того ж, як було з`ясовано в судовому засіданні з пояснень старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_18 , вказаний документ ним сформовано та складено за результатами аналітичного опрацювання події та ситуації, проведеної бесіди з особами та містить виклад власних висновків посадової особи, яка склала цю довідку.

При цьому суд констатує, що з аналізу матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідчить про те, що у ОСОБА_1 не вилучено речей чи документів, які б прямо чи опосередковано свідчили про його намір незаконно перетнути державний кордон України.

Так, у матеріалах справи наявний протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення документів від 06.11.2024, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено та вилучено лише мобільний телефон «Айфон».

Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, в яких він зазначив, претензій до ДПСУ не має, то такі суд сприймає критично, оскільки з наданих ним в судовому засіданні пояснень з приводу даної події останній вказав, що вказані пояснення він надав під тиском.

Водночас суд враховує пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, а також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що в місці затримання вони опинилися, оскільки перебували з робочим візитом на території Закарпаття та в с-ще Великий Березний рухались з метою підбиття підсумків такого візиту, а також ту обставину, що надані пояснення знайшли своє підтвердження наданими стороною захисту документами, а саме: звітом по руху авто за період з 23.10.2024 по 06.11.2024, наданим ТОВ «ОТП Лізинг», наказами про відрядження працівників ТОВ «Лоцмен» від 01.11.2024, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , якими підтверджуються з 04.11.2024 по 08.11.2024 ОСОБА_1 перебував у відрядженні до: м. Мукачево, Ужгород, Хуст, с. Великий Березний.

При цьому суд констатує, що перебування ОСОБА_1 у контрольованому прикордонному районі без надання належних та допустимих доказів, не може свідчити про те, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України. Сам по собі факт присутності особи у населеному пункті поряд із державним кордоном, не доводить умислу цієї особи на незаконний перетин кордону і факт спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Зважаючи на наведене, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , в яких він заперечує факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, які узгоджуються з поясненнями свідків, а також з наданими стороною письмовими доказами, а також відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення об`єктивних доказів, які б указували на протилежне, зважаючи на положення ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд констатує про недоведеність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 40-1, 283 285, 287 291 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за

ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі

п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Повний текст рішення складено 26.09.2025.

Суддя Ротмістренко О.В.