ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/389/25

Провадження № 33/820/567/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 22.02.2025 о 18 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (у медичному закладі) водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Зазначає, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також не забезпечили можливості проходження такого на місці зупинки транспортного засобу із використанням дозволеного до застосування спеціального сертифікованого технічного засобу у зв`язку із його відсутністю.

Окрім того, у зв`язку з відсутністю у працівників поліції дозволеного до застосування спеціального технічного засобу для проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, 22.02.2025 року ОСОБА_1 не мав фізичної можливості відмовитися від його проходження та, відповідно, фактично не відмовлявся від нього взагалі.

Звертає апелянт увагу і на те, що працівниками поліції, зважаючи на можливість проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня», направили ОСОБА_1 на огляд до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги», що не є найближчим закладом охорони здоров`я.

При спілкуванні з працівником поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд в КНП «Красилівська багатопрофільна лікарня», проте в порушення вимог закону, фрагмент такої розмови не було зафіксовано на відеокамеру.

Вважає, що такий відеозапис події є неналежним доказом, так як він не є безперервним та на ньому не зафіксовано усієї розмови із працівниками поліції з приводу огляду на стан наркотичного сп`яніння, а більшість цього відеозапису стосується складення поліцейським Прокопчуком В. у службовому автомобілі відносно ОСОБА_1 постанови пре накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом без страхового полісу.

У підсумку апелянт наголошує, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу і в найближчому закладі охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_2 підтримав апеляційні свої вимоги, просив постанову суду першої інстанції скасувати провадження щодо нього закрити.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254010 від 22.02.2025 року, згідно якого 22.02.2025 о 18 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (у медичному закладі) водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с.1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2025 року, згідно якого огляд водія не проводився (а.с.3);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, що додані на диску,з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився під походження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.6).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також не забезпечили можливості проходження такого на місці зупинки транспортного засобу із використанням дозволеного до застосування спеціального сертифікованого технічного засобу, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно з ст. 266 ч.2-3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до розділу І п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з розділу ІІ п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту розділу ІІІ п.8 вбачається, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу у разі виявлення працівниками поліції у водія наркотичного сп`яніння не проводиться.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів події із нагрудних камер поліцейських, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя), працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Порушень вимог Інструкції та КУпАП в діях працівників поліції апеляційний суд не вбачає.

Даними відеозаписами спростовуються і доводи захисту стосовно того, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Так як, на пропозицію працівника поліції пройти огляд останній відмовився, наслідки своїх дій зрозумів. Свою відмову пояснив браком часу, водночас заперечив вживання наркотичних засобів.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було правомірно складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (у медичному закладі).

Безпідставними є доводи про те, що долучений відеозапис не може бути доказом у справі, так як він не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, оскільки, як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на них зафіксовані відеозаписи з нагрудної камери поліцейських, а також із відео реєстратора службового автомобіля. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують одні і ті самі обставини справи.

Суд вважає, що на відеозаписі достатньо повно відображені обставини, які передували складанню протоколу, обставини відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а також відображені обставини, які дають чітке уявлення про зафіксовані на відеозаписі події. Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адмініністративне правопорушення достатньо для встановлення обставин оформлення таких матеріалів та доведення вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та не обгрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даному провадженні суд вважає, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи викладене, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красиліівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: