СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/505/25
Провадження № 3/684/188/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року с-ще Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Гринчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 від 20 серпня 2015 року, виданий Надвірнянським РВ УДМС, до адміністративної відповідальності протягом року не притягалась,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 25 вересня 2025 року близько 20 години 50 хвилин за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , яке виражалось в образах нецензурною лексикою, внаслідок чого була заподіяна шкода його психологічному здоров`ю, чим порушила ст. 1 п. 14 ЗУ №2229-VIII від 21 січня 2020 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнала вину у вчиненні правопорушення, вказувала, що дійсно між нею та чоловіком виникла сварка з приводу того, що він не закрив корову у хлів, проте жодного насильства вона не вчиняла та нецензурних слів не вживала, лише говорила підвищеним тоном. Наголосила на тому, що не вживає алкоголь.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, доходжу таких висновків.

В судовому засіданні досліджено докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №417914 від 27 вересня 2025 року, яким зафіксовано місце та обставини вчинення правопорушення (арк.спр.1);

- рапорт від 25 вересня 2025 року (арк.спр.2);

- прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25 вересня 2025 року (арк.спр.3);

- пояснення ОСОБА_2 від 25 вересня 2025 року, у яких він вказав, що 25 вересня 2025 року близько 20 години 50 хвилин прийшла в не тверезому стані його дружина ОСОБА_1 та почала пред`являти претензії в його сторону стосовно господарства, при цьому висловлюючись в його адресу нецензурною лексикою. В подальшому він зателефонував на спец лінію 102 та повідомив про дану подію (арк.спр.4);

- пояснення ОСОБА_1 від 29 вересня 2025 року (арк.спр.5).

Свідок ОСОБА_3 , сусідка ОСОБА_1 , в судовому засіданні повідомила про те, що 25 вересня 2025 року чула крик лише від ОСОБА_2 , це він обзивав ОСОБА_1 , як часто це робить. Окрім того, їй відомо про випадки, коли ОСОБА_2 застосовує до ОСОБА_1 фізичну силу, а вона йому все терпить.

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП, за якою орган поліції кваліфікував дії ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Таким чином, сама по собі сварка не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, та якщо вони викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що саме такими доказами має бути підтверджено вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам статті 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила відносно співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, що виразилося у вживанні нецензурної лексики.

В той же час з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка встановлено, що між ними виникла сварка на побутовому ґрунті. Доказів того, що ОСОБА_1 заподіяла шкоду потерпілому шляхом порушення його прав і свобод, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між співмешканцями конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства в розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, застосовуючи закріплений в статті 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Оскільки стаття 4 Закону України «Про судовий збір» та стаття 40-1 КУпАП передбачають, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 173-2, 247, 276-279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

Суддя С.М. Гринчук