провадження № 33/824/3798/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою захисником - адвокатом Полгородником Олегом Вікторовичем на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Полгородник Олександр Вікторович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , 01 серпня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував чи мало місце вчинення адміністративного правопорушення та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до ґрунтування висновків на припущеннях.

Так, згідно протоколу серії ЕПР1 №318147 від 02 травня 2025 року о 13-35 год. у м. Києві по вул. Васильківська, 15/14, водій ОСОБА_1 керував т/з Audi А6, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Місце складення протоколу: м. Київ, вул. Голосіївська, час - 17-52 год. 49 сек.

Проте відповідно до матеріалів справи та даних нагрудних відеореєстраторів, працівник поліції не запропонував ОСОБА_1 пройти перевірку на предмет перебування в стані алкогольного/ наркотичного сп`яніння, безпосередньо, о 13-35 год, на місці зупинки транспортного засобу по вул. Васильківська, 15/14 у м. Києві, із застосуванням спеціальних технічних засобів та у присутності двох свідків.

Працівники поліції, нехтуючи процедурою проведення огляду на стан сп`яніння, відразу стали наполягати на проведенні медичного обстеження у медичному закладі. В свою чергу, ОСОБА_1 дав свою згоду, відповівши о 13-24 год. «Я готовий проїхати, можемо поїхати», повторюючи, що він не вживає наркотичні речовини та алкогольні напої.

Також в порушення ст. 256 КУпАП працівники поліції склали протокол та почали розгляд справи щодо ОСОБА_1 лише о 17-52 год, тобто майже через 5 годин після зупинки та на відстані близько 2 км. Від фактичного місця зупинки.

Апелянт окрім іншого вказує, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 , який говорив, що не вживав ні алкогольні ні наркотичні напої. Так, поліцейські казали, що така відповідь їм не підходить, не влаштовує їх.

Додатково вказав, що під час проведення поверхневого огляду у ОСОБА_1 було виявлено пакет з речовиною білого кольору. У зв`язку з підозрою, що ця речовина є наркотичною, було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

За висновком експерта від 08 травня 2025 року в речовині білого кольору наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не виявлено.

09 травня 2025 року дізнавачем Голосіївського УП ГУНП у м. Києві закрито кримінальне провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, після проведення слідчих дій ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 де він пройшов ВЛК, яка жодних ознак наркотичного/ алкогольного сп`яніння не виявила.

Щодо строку на апеляційне оскарження вказав, що у судовому засіданні 05 червня 2025 року оскаржувана постанова не була вручена особі, яка притягається до адімінстративної відповідальності. Повний текст постанови вручено представнику ОСОБА_1 та опубліковано 13 червня 2025 року. Попередньо, 07 та 28 липня 2025 року постановами Київського апеляційного суду апеляційну скаргу було повернуто, що не позбавляє апелянта права повторно звернутися до апеляційного суду.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Полгородник Олександр Вікторович доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Київська міська прокуратура про апеляційний розгляд справи повідомлена 15 серпня 2025 року, про що свідчить Звіт про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, однак позицію щодо справи не висловила. У листі від 15 вересня 2025 року представник Київської міської прокуратури зазначив, що участь прокурора у розгляді судом справ за ст. ст. 124, 130 КУпАП законом не передбачена та буде виходити за межі повноважень, наданих законодавцем органам прокуратури.

Щодо строку на апеляційне оскарження

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, у тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Судом встановлено, що останнім днем на оскарження постанови від 05 червня 2025 року є 16 червня 2025 року (оскільки 14 червня 2025 року є неробочим днем - субота).

В матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та/ або його представником. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова надіслана судом до реєстру 12 червня 2025 року, забезпечено надання загального доступу - 13 червня 2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану 16 червня 2025 року адвокатом Полгородником О.В. повернуто.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану повторно 10 липня 2025 року адвокатом Полгородником О.В. повернуто.

01 серпня 2025 року адвокат Полгородник О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав втретє апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року.

Враховуючи, що вперше апеляційну скаргу було подано з дотриманням строку на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга, що розглядається, подана в межах 10-денного строку після прийняття Київським апеляційним судом постанови про повернення попередньої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, тому його клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з нижченаведених мотивів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд не дотримався вказаних положень закону.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, місцевий суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Проте погодитись з такими висновками судді першої інстанції не можна з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній матеріали та дійшов до хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння, якщо підстави для його здійснення виникли понад дві години тому, не проводиться відповідно до встановлених правил, оскільки медичний огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 02 травня 2025 року серії ЕПР №318147 встановлено, що 02 квітня 2025 року о 13 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Васильківська 15/14, керував автомобілем «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП..

В матеріалах адміністративної справи міститься нереалізоване направлення на огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМНКЛ «Соціотерапія», складене 02 травня 2025 року о 17 год. 25 хв.

За даними відеофіксації на камеру поліцейських, о 13:23 год. працівниками поліції у м. Києві по вул. Васильківська, 15/14 було зупинено транспортний засіб Audi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . О 13-24 год. працівник поліції запитав у ОСОБА_1 «коли останній раз щось вживали?», на що останній відповів, що не вживає. За повідомленням поліцейського «варіант не вживаю не підходить». Потім працівники поліції пояснили ОСОБА_1 , що виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук (при цьому огляд зіниць особи не проводився). ОСОБА_1 пояснив, що страждає на панічні атаки, має проблеми зі спиною, а його нервовість пов`язана з тим, що спілкується з поліцейськими. Після цього поліцейські почали проведення поверхневої перевірки ОСОБА_1 та огляд його автомобіля. Виявивши у гаманці ОСОБА_1 папірець з білою подрібненою речовиною (13-26 год.), поліцейські викликали слідчо-оперативну групу та перейшли до проведення слідчих дій, у зв`язку з чим доставили ОСОБА_1 до Голосіївського РВ ГУ НП у м. Києві.

В подальшому, після закінчення слідчих дій, 02 травня 2025 року о 17-08 год. у м. Києві по вул. Голосіївська, 13, неподалік Голосіївського РВ ГУ НП у м. Києві, поліцейські продовжили фіксування адміністративного правопорушення. О 17-09 год. працівник поліції у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння, запропонував останньому проїхати до лікаря нарколога для визначення стану. ОСОБА_1 заявив про необхідність отримати допомогу адвоката, на що поліцейський повідомив, що «я не розглядаю зараз справу чи ще щось щоб чекати адвоката. Коли буде розгляд справи тоді і будете користуватися адвокатом». Після консультацій з адвокатом по телефону ОСОБА_1 о 17-22 відмовився від огляду оскільки на даний час не за кермом.

Положення ст. 245 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В порушення вказаних приписів та ст. 266 КУпАП працівники поліції не запропонували проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння саме безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу по вул. Васильківська, 15/14, в момент виявлення ознак сп`яніння. Фактично розгляд справи відбувся несвоєчасно, після проведення слідчих дій, які за обставинами справи не були невідкладними, а також не перешкоджали працівникам поліції дотриматися встановленої законом процедури складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КупАП, а вже потім ініціювати виклик слідчо-оперативної групи та проведення слідчих дій у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 підозрілої речовини.

На час фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення та пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не перебував за кермом, був не за адресою виявлення правопорушення, тобто фактично складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення відбулося не в час та не в місці його виявлення і не за обставин його вчинення.

Апеляційний суд зазначає, що у справах про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП час протягом якого особі запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та протягом якого такий огляд проведено має важливе значення, про що зокрема зазначено у Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, адже тривала затримка у огляді може призвести до виведення з організму людини алкогольних чи наркотичних речовин, а тому пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 через 4 години після виявлення ознак такого сп`яніння суперечить встановленій законом процедурі та порядку такого огляду, що передбачає період не більше двох годин.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

В справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

З наведеного вбачається, що працівниками поліції під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення не дотримано визначеної законодавством процедури огляду особи на стан сп`яніння та, як наслідок, зазначено у протоколі відомості, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, досліджений у судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер поліцейських, дає підстави для висновку про вчинення останніми тиску на ОСОБА_1 , а також обмеження його в отриманні правничої допомоги, підгання з наданням відповіді щодо згоди або незгоди пройти огляд.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому не можуть бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

При цьому, слід зазначити, що суд не вправі самостійно відшуковувати докази винуватості у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням частини першої статті 6 згаданої Конвенції, Європейський суд з прав людини у справі «Малофеєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) зазначив, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а відтак постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №318147 від 02 травня 2025 року) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2025 року.

Суддя: Р.В. Березовенко