ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/356/24 Номер провадження 33/814/701/25Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є.А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною адвоката Черниша Є.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 25.04.2024 року в 00 год. 40 хв. по вул. Центральній сел. Оржиця, Лубенського району, Полтавської області керував транспортним засобом ВАЗ 210990 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Черниш Є.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що KУпАП не передбачено продовження строків накладення адміністративних стягнень, у разі їх закінчення провадження у справі підлягає безумовному закриттю, без накладення адміністративного стягнення, попри встановлення судом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що на момент розгляду справи судом закінчився спеціальний строк накладення адміністративного стягнення один рік з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явилися, клопотань, заяв про відкладення не надсилали, від адвоката Черниша Є.А. надійшло клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги без його участі та участі ОСОБА_1 , за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи: відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених суддею при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальності за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Під час судового розгляду суддя таких вимог не дотримався.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №282186 від 25.04.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою особи від огляду, даними відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували апеляційні доводи адвоката Черниша Є.А. щодо відсутності доказів на підтвердження в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена поза всяким розумним сумнівом.

Між тим, ґрунтуються на законі доводи сторони захисту щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Суддею місцевого суду не було дотримано вказаного строку і постанову було прийнято після закінчення вказаного строку.

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що на час винесення постанови відносно ОСОБА_1 пройшов строк накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Той факт, що суд першої інстанції, застосувавши за аналогією закону норми КПК України, зупиняв провадження у справі у зв`язку із проходженням служби ОСОБА_1 у ЗСУ, не є підставою для продовження строків передбачених ст.38 КУпАП.

За своєю правовою природою ст.335 КПК України є процесуальною нормою права і продовжує лише строки розгляду судом справи, що у даному випадку дає можливість сторонам прийняти безпосередню участь в судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права, а суду дає можливість розглянути справу всебічно та встановити всі обставини у справі.

Разом з цим, таке процесуальне рішення не впливає на перебіг строків давності встановлених матеріальними нормами права, в даному випадку ст.38 КУпАП.

Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено, тому, в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі має бути закрито.

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість зупинення провадження у справі з підстав проходження військової служби.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Частиною 4 статті 277 КУпАП передбачена можливість зупинення строку розгляду справ про адміністративні правопорушення, у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися, але стосується вона лише адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Зупинення строку розгляду інших справ про адміністративні правопорушення зазначеною правовою нормою не передбачено.

Таким чином інститут зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення КУпАП передбачений, але він не може бути застосований до справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, тому дії суду першої інстанції під час розгляду даної справи про застосування аналогії закону, зокрема ст.335 КПК України, на переконання суду апеляційної інстанції, не узгоджуються з положеннями КУпАП.

З огляду на те, що подія правопорушення зазначеного в протоколі щодо ОСОБА_1 мала місце 25.04.2024, а справа розглянута 10.06.2025, провадження у справі підлягало закриттю через сплив строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував, а тому прийняв постанову, яка суперечить діючому законодавству. Враховуючи зазначені порушення, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Черниша Є.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко