Справа № 629/4145/25
Номер провадження 3/629/903/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни, Чернівецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, водія в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, -

встановив:

07.06.2025 о 23-20 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Vivaro НОМЕР_3 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився під безперервну відеофіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності при прийнятті рішення по справі просив врахувати, що є військовослужбовцем та проходить службу на посаді водія, на підтвердження чого надав витяг з наказу.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1,245 КУпАП та своєчасному розгляду справи, в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали провадження приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом. Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно п.3,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 2.5 зазначених правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частина 6 ст.266 КУпАП передбачає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно наказу про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі 07.11.2015 №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 за №1408/27853, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

За змістом ст.245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При розгляді справи суд керується вимогами ст.280 КУпАП, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджуються наступними доказами: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відмовою про проходження та відмовою від підпису під відеозапис від 07.06.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відмовою від проходження та відмовою від підпису, відеозаписом з місця події від 07.06.2025 з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейським ВРПП правопорушнику ОСОБА_1 було повідомлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в медичному закладі, після чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого поліцейським ВРПП було повідомлено правопорушника ОСОБА_1 , що його дії будуть розцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та складено відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення п.2.5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, після складання адміністративного протоколу працівниками поліції було ознайомлено з його змістом правопорушника ОСОБА_1 , однак останній від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Суд враховуючи аналогію права, застосовує правову позицію викладену в постанові ВС від 11.08.2022 у справі №446/838/21 (провадження № 51-1308км22), згідно якої, оцінка сукупності доказів у кримінальному провадженні повинна надаватися з урахуванням достатності та взаємозв`язку всіх доказів. У разі неузгодженості між показаннями засудженого й потерпілого судам необхідно досліджувати ті докази, на яких безпосередньо зафіксована подія злочину (зокрема, на нагрудній камері працівників поліції), щоб підтвердити чи спростувати певні обставини вчинення кримінального правопорушення, які повідомляються учасниками кримінального провадження та які є достовірним джерелом доказів, що не ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті особою певних обставин.

Таким чином, зазначені докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, відмовився від такого проходження і дозволяє суду дійти висновку про наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази вважаю, що наявні фактичні обставини достовірно підтверджують те, що ОСОБА_1 порушив, вимоги п.2.5. ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачені ст.130 ч.1 КУпАП, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посвідчення водія при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не вилучалося.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а саме те, що останній, має посвідчення водія, проходить військову службу на посаді водія-електрика в/ч НОМЕР_1 , ступінь його вини, майнове положення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, суд не вбачає жодних законних підстав для звільнення від стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, зі змісту статті 1 КУпАП видно, що одним із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України. В свою чергу, конституційний лад України забезпечується шляхом захисту її суверенітету і територіальної цілісності (ст. 17 Конституції України).

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає можливість відстрочки виконання певних стягнень, проте не містить положень щодо відстрочки виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Однак, на думку суду, така відстрочка може бути надана, якщо існують виключні обставини, що свідчать про загальну суспільну користь такої відстрочки та зумовлюють необхідність її надання.

Суд враховує те, що вчинене адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним чи державним інтересам, натомість позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом унеможливить виконання ним своїх посадових обов`язків, спрямованих на захист інтересів держави в період воєнного стану, що призведе до значної шкоди державним інтересам.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що ОСОБА_1 слід відстрочити виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до закінчення періоду дії в Україні воєнного стану. З одного боку, це забезпечить покладення на нього відповідного стягнення, а з іншого боку це не призведе до шкоди державним інтересам в період воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.24,40-1,284,130 ч.1 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, (одержувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Відстрочити ОСОБА_1 до закінчення періоду дії в Україні воєнного стану виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а строк виконання цього стягнення рахувати з дня закінчення періоду дії в Україні воєнного стану.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківській апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 471/283/17-ц (провадження N 61-331св18, у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО