Справа № 595/1452/25
Провадження № 3/595/592/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючу,-

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425257 від 17 вересня 2025 року, 15 вересня 2025 року близько 13.00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 , внаслідок чого порушувала громадський порядок і спокій громадян.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи присутньою в судовому засіданні, вину в інкримінованому їй правопорушенні заперечила, пояснила, що між її нею та ОСОБА_2 виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 підвела собі воду додому з криниці загального користування, у зв`язку з чим пропала вода. Також зазначила, що остання ображала її нецензурними словами і облила холодною водою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, остання звинуватила її в тому, що в криниці загального користування немає води з її вини, оскільки вона провела собі звідти воду додому. Під час сварки остання ображала її нецензурною лайкою.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих, головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

В той же час дії ОСОБА_1 при складанні протоколу працівниками поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

Проте, з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, слідує, що між нею та ОСОБА_2 виник конфлікт через неналежне користування останньою спільною криницею.

При цьому наявність умислу в діях ОСОБА_1 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, не встановлено.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.09.2025, в яких вона повідомила, що 15.09.2025 близько 13.00 год. вона перебувала по місцю свого проживання та вирішила піти на вулицю, щоб помити відро в криниці загального користування. Після чого, до неї підійшла її сусідка ОСОБА_1 , яка почала казати, що через неї немає води. Надалі остання обзивала її і облила холодною водою у відповідь на що вона також облила її водою. Після чого вони розійшлися і більше не конфліктували.

Сама ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 15.09.2025 повідомила, що 15.09.2025 близько 13.00 год. вона перебувала по місцю свого проживання та вирішила піти до загальної криниці, щоб набрати води. Підійшовши до криниці, вона почала набирати воду і в цей час до неї підійшла ОСОБА_3 , яка проживає поряд. Остання, з невідомих їй причин, почала виражатися в її сторону різними нецензурними словами, які принижували її честь та гідність, після чого вилила на неї відро води. Про даний факт вона повідомила свого сина ОСОБА_4 , який подзвонив на лінію «102».

Слід зазначити, що із самих же, наведених вище, пояснень потерпілої слідує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт через воду, яку вони набирали із загальної криниці.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено відповідних доказів, передбачених ст.251 КУпАП на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відтак, фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, такі обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, порушення громадського порядку та спокою громадян.

Висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити громадський порядок, проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Згідно характеристики № 90-вих, виданої старостою Зубрецького старостинського округу В.Ковалівським 22.09.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . За час проживання в с. Зубрець ОСОБА_1 зарекомендувала себе з доброї сторони. В громадських місцях поводить себе добре. Скарг до старостинського округу від жителів села на неї не поступало.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з ОСОБА_2 був зумовлений особистою неприязню, а не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження вчинення правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

За наведених обставин, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик