ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/384/25
Провадження по справі № 3/281/187/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року селище Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Лугинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382791 від 06.07.2025 року, ОСОБА_1 06.07.2025 року о 02.20 год. по автодорозі М-07 173 м керував транспортним засобом ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Дане порушення вчинене повторно протягом року, 08.12.2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Судові повідомлення, направлені за адресою його проживання повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд у постанові від 18.023.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду. Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що справа буде розглядатись Лугинським районним судом, однак він до суду не з`явився, причини неявки не повідомляв, клопотань до суду від нього не надходило.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

При цьому неявка ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

З врахуванням вказаних обставин, з метою недопущення порушення строків розгляду справи та зловживання процесуальними правами, керуючись ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до довідки від 08.07.2025 року ОСОБА_1 дійсно посвідчення водія не отримував.

ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторність за ч. 4 ст. 126 КУпАП) 08.12.2024 року, що підтверджується довідкою від 08.07.2025 року. Відповідно до постанови Васильківського районного суду Дніпропетровської області № 172/2260/24 від 07.02.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Порушення вчинене повторно протягом року після вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова від 13.09.2024 року).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5КУпАП підтверджується наступними матеріалами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 382791 від 06.07.2025 року та серії ЕПР1 № 382780 від 06.07.2025 року; довідками від 08.07.2025 року; постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області № 172/2260/24 від 07.02.2025 року; рапортом від 06.07.2025 року.

Суд, враховуючи дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про належність і допустимість доказів, наданих працівниками поліції, якими підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

При накладені адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, враховується її майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, ч. 5 ст. 126, 245, 251, 268, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф належить стягнути: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл./ТГ смт. Лугини/21081100, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), ККД 21081100, розрахунковий рахунок: UA0006731.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Судовий збір має бути сплачений: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати порушником штрафу не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується штраф у подвійному розмірі та витрати на облік адміністративних правопорушень, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя Галина Свинченко