Справа № 132/3065/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Янковської А.С.,

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Михальнюка С.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючої головним спеціалістом у Відділі освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 12.09.2025 надійшов протокол № 639 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 01.09.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3065/25, провадження № 3/132/1718/25), які згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом № 639 від 01.09.2025, складеним старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Різником О.М., ОСОБА_1 03.02.2021 будучи звільненою з посади головного бухгалтера Байківської сільської ради Калинівського району, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 21.07.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вказано у цьому протоколі, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік до 31.01.2024. За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/ce9le091-3c07- 4cбf-а3с1-393е2cа0402c).

Крім того, до Калинівського районного суду Вінницької області з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 12.09.2025 надійшов протокол № 638 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 01.09.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3066/25, провадження № 3/132/1719/25), які згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом № 638 від 01.09.2025, складеним старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Різником О.М., ОСОБА_1 , 03.02.2021 будучи звільненою з посади головного бухгалтера Байківської сільської ради Калинівського району, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 21.07.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021-03.02.2021), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вказано у цьому протоколі, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021-03.02.2021) до 31.01.2024. За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021-03.02.2021) (https://public.nazk.gov.ua/documents/399d08e0-b41c- 429c-acOb-f05a 7800fa 1c).

Також, до Калинівського районного суду Вінницької області з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 12.09.2025 надійшов протокол № 640 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 01.09.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3067/25, провадження № 3/132/1720/25), які згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом № 640 від 01.09.2025, складеним старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Різником О.М., ОСОБА_1 будучи призначеною на посаду головного спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради Хмільницького району, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 21.07.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вказано у цьому протоколі, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024. За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 21.07.2025 о 13:41 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023рік https://public.nazk.gov.ua/documents/b2d59324-fb/4- 4abc-87db-le8cbc3 leddd).

До Калинівського районного суду Вінницької області з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 12.09.2025 надійшов протокол № 641 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 01.09.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3069/25, провадження № 3/132/1721/25), які згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2025 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом № 641 від 01.09.2025, складеним старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Різником О.М., ОСОБА_1 будучи призначеною на посаду головного спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради Хмільницького району, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 01.04.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вказано у цьому протоколі, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025. За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 01.04.2025 о 11:03 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/6852e167-bc22- 4746-8092-c16932d31847).

Після отримання матеріалів, розгляд справ було призначено на 10:00 год., 10:05 год., 10:10 год. та 10:15 год. 26.09.2025, про що були надіслані повістки учасникам справи, а саме: особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та вручені під розписку у приміщенні суду прокурору Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Михальнюку С.В..

До суду з`явилися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Прокурор заявив клопотання про об`єднання матеріалів справи в одне провадження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказане клопотання підтримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

При цьому, частиною 2 ст. 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведені положення ст. 36 КУпАП постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 26.09.2025 справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3065/25, провадження № 3/132/1718/25,) за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3066/25, провадження № 3/132/1719/25), за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3067/25, провадження № 3/132/1720/25) та за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 132/3069/25, провадження № 3/132/1721/25) об`єднано в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: 132/30645/25 провадження № 3/132/1718/25.

По об`єднаних матеріалах справи, розглянутих в одному провадженні, ОСОБА_1 надала пояснення та визнала свою вину.

Вона зазначила, що спочатку працювала головним бухгалтером Байківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області до лютого 2021 року і своєчасно подавала декларації. Згодом вона була переведена до відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради на посаду спеціаліста. При цьому не знала, що у зв`язку з переходом на іншу посаду їй необхідно подати ще одну декларацію за 2021 рік, а також декларацію за період з 01.01.2021 по 03.02.2021.

Стосовно інших двох декларацій ОСОБА_1 пояснила, що спочатку працювала на посаді спеціаліста, а згодом була призначена головним спеціалістом. Вона не знала про обов`язок подання декларації за 2023 рік, вважаючи, що необхідність виникає лише після зайняття відповідної посади. Таким чином, будучи призначеною з 01.01.2024 на посаду головного спеціаліста, вона не подала декларацію за попередній період.

Щодо несвоєчасного подання декларації за 2024 рік, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно відкладала її подання до останнього моменту. Крім того, у неї виникли сімейні обставини, через які вона просто забула своєчасно подати декларацію.

Свою вину у вказаних правопорушення вона повністю визнає.

Прокурор Михальнюк С.В. у судовому засіданні подав висновок у справі щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаних з корупцією за ч. 1 т. 172-6.

З даного висновку вбачається, що головний спеціаліст Відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради ОСОБА_1 до 03.02.2021 працювала на посаді головного бухгалтера Байківської сільської ради Калинівського району, після чого була переведена до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради на посаду спеціаліста.

Згідно розпорядження сільського голови Іванівської сільської ради № 0-к від 01.01.2024 ОСОБА_1 з 01.01.2024 призначено на посаду головного спеціаліста Відділу освіти, культури, молоді та спорту Іванівської сільської ради. Таким чином, згідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до Закону.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021- 03.02.2021) до 31.01.2024.

Також, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік до 31.01.2024.

Крім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024.

Окрім цього, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025.

Крім того, прокурор зазначає, що за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Також, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваж на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

Крім того, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:41 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Окрім цього, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 01.04.2025 о 11:03 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Також у своєму клопотанні прокурор Михальнюк С.В. зазначає, що визнання малозначними будь-яких корупційних правопорушень чи правопорушень, пов`язаних з корупцією, є неприпустимим, оскільки, першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаних з корупцією правопорушенням.

Прокурор просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУПАП. Призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП України передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу першого примітки вказаної статті КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017).

Згідно із наданими управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України матеріалами вказані правопорушення вчинені ОСОБА_1 за таких обставин.

Згідно із пп.«в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб?єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов?язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в»-« ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, згідно п. 2-7 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз?яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

3 метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз?яснення від 13.11.2023 №4.

Так, дані роз?яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику. НАЗК надає роз?яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють.

Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб?єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов?язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. ??

3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно. передбачено. що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік до 31.01.2024.

Також, ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021- 03.02.2021) до 31.01.2024.

Крім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024.

Окрім цього, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2024 рік до 31.03.2025.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваж на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

Також, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:16 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Крім того, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 21.07.2025 о 15:41 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Окрім цього, за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті НАЗК установлено, що ОСОБА_1 лише 01.04.2025 о 11:03 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти ОСОБА_1 будучи звільненою 03.02.2021 року з посади головного бухгалтера Байківської сільської ради та в подальшому призначеною на посаду головного спеціаліста відділу освіти, культури, молоді та спорту іванівської сільської ради Хмільницького округу, являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» та порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік; за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021-03.02.2021); за 2023 рік та за 2024 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, пов?язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:

протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією № 639, № 638, № 640, № 641 від 01.09.2025;

роздруківками із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (01.01.2021-03.02.2021), за 2023 рік, за 2024 рік;

документами, наданими управлінню стратегічних розслідувань у Вінницькій області;

усними поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні, та іншими матеріалами справи.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані та оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують її відповідальність - визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, докази наявні у матеріалах справи, із врахуванням положень ст. 36 КУпАП, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на неї стягнення у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який визначає засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, щодо системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, тобто вчинене протиправне, винне діяння за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому ст. 23 КУпАП передбачено, що стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

Таким чином, адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними.

Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади.

Отже, виходячи з викладеного, судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 172-6, 221, 283-284, 287 та 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн. на користь держави на рахунок (IBAN) UA0002776, отримувач: ГУК у Він.обл./м.Калинівка/21081100, , Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його рахунок (IBAN) UA0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух