Справа №: 297/2810/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши матеріали, що надійшли від ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ЗАКАРПАТСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОХ СЛУЖБИ УКРАЇНИ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, генерального директора ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО»,

за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1923/07-16-24-06 від 24.07.2025 року ОСОБА_1 , генеральний директор ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» вчинив адміністративне правопорушення, а саме: подання з порушенням встановлених строків та подання з недостовірними відомостями Податкових розрахунків сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф.1 ДФ, ф. 4 ДФ) за 1-2 квартал 2019 року, за 3 квартал (вересень, червень) 2023 року, за 4 квартал (липень) 2024 року та за 4 квартал (жовтень) 2024 року, чим порушено вимоги пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 в суд не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Разом з цим, 02 вересня 2025 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано заяву представника ОСОБА_1 адвоката Євсеєнко В.В. про закриття провадження у справі.

Заява мотивована тим, що протокол на підставі Наказу від 04.03.2025 року № 212-п була проведена перевірка ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» за період 01.01.2018 року по 31.12.2024 року.

В Акті перевірки від 24.07.2025 року зазначено, що у період за який проводилась перевірка відповідальними за фінансово-господарську діяльність платника податків були (є):

- генеральний директор ТОВ «Берегівське ХПП» ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 12.06.2014 року по 31.10.2018 року (призначений згідно наказу від 12.06.2014 року № 01 звільнений згідно протоколу № 29-10/18 загальних Зборів Учасників);

- генеральний директор ТОВ «Берегівське ХПП» ОСОБА_3 , РНОКПП (паспорт) НОМЕР_3 , з 01.11.2018 року по 01.07.2025 року (призначений згідно наказу від 01.11.2018 року № 82-к/тр звільнений згідно наказу від 01.07.2025 року № 144-к/тр);

- генеральний директор ТОВ «Берегівське ХПП» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 02.07.2025 року по день підписання акту перевірки (призначений згідно наказу від 02.07.2025 року № 145к/тр».

На думку захисника, притягнення до відповідальності саме ОСОБА_1 відповідно до Протоколу за порушення податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарської діяльності Товариства за період з 01.01.2018 року по 31.12.2024 року не відповідає встановленим самим Перевіряючим фактичним обставинам при визначені відповідальних осіб за здійснення фінансово-господарської діяльності Товариства та періоду відповідальності встановлених осіб за здійснення такої діяльності.

Крім цього, захисник зазначив, що зі змісту Акту перевірки від 24.07.2025 року не можливо встановити, що саме вчинив чи не вчинив ОСОБА_1 , щоб могло стати підставою притягнення його до адміністративної відповідальності; Податковим кодексом України унормовано, що Акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій; висновки, викладені в акті перевірки є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в Протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він не може бути підданий адміністративному стягненню за цією статтею.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання адвоката Євсеєнко В.В., суд доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст. 252КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Частиною 1 статті 163-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління та податкового контролю.

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій).

Вина генерального директора ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- Актом документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 24.07.2025 року № 12397/07-16-07-03/392536619 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВАРИТСВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (), з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.04.2018 року по 31.12.2024 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 року по 31.12.2024 року».

Вказані докази судом приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями генеральний директор ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» ОСОБА_1 порушив вимоги Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення № 1923/07-16-24-06 від 24.07.2025 року ні ОСОБА_1 , ні його захисником адвокатом Євсеєнко В.В. суду не було надано, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та твердження у наданому суду письмовому клопотанні від 02 вересня 2025 року.

Так, письмові доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Євсеєнко В.В., зазначені у письмовому клопотанні від 02.09.2025 року, суд до уваги не приймає та розцінює їх як правомірну лінію захисту, спрямовану на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності генерального директора ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами по справі, та зводяться до незгоди платника податків (в даному випадку ним є юридична особа - ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО») із висновками податкового органу щодо порушення встановлених строків та подання з недостовірними відомостями Податкових розрахунків сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф.1 ДФ, ф. 4 ДФ) за 1-2 квартал 2019 року, за 3 квартал (вересень, червень) 2023 року, за 4 квартал (липень) 2024 року та за 4 квартал (жовтень) 2024 року.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення № 1923/07-16-24-06 від 24.07.2025 року складено саме відносно ОСОБА_1 , як посадової особи відповідної юридичної особи (платника податків), за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки якої податковим органом встановлено факт порушення ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО», встановленого порядку ведення податкового обліку.

Натомість, жодних доводів та належних доказів в спростування факту порушення ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «БЕРЕГІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО», встановленого порядку ведення податкового обліку захисником, у тому числі спростування обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ні ОСОБА_1 , ні його захисником адвокатом Євсеєнко В.В. суду не було надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, тобто неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

На підставі наведеного до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 163-4, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН