Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/412/25 Головуючий у суді І інстанції: Льон С.М.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю:

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Бабкова О.О.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 09 травня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянку України, працюючу приватним нотаріусом, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 09 травня 2025 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 26.03.2025 о 09.00 год. в м. Кропивницький на бульварі Студентському, біля будинку №6, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом створила небезпеку та перешкоду учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою до інших осіб, у зв`язку з чим здійснила наїзд на транспортний засіб «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 порушила п.2.3 (б), п.10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бабков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, а провадження по адміністративній справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що після ознайомлення з висновком експерта № КСЕ-19/112-25/5456 встановлено, що експерти взагалі не вирішували поставлені перед ними питання 1, 2, 3, 5, 8, так як ці питання не входять до компетенції експерта за експертною спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення. Відповіді на 4,7 питання постанови суду, які надали експерти, не с категоричними та не містять науково - технічного обґрунтування, без урахування вихідних даних, які можливо було отримати при досліджені відеозапису обставин пригоди.

Сторона захисту вважає, що висновок експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, не можна приймати як доказ у адміністративному провадженні та використовувати його у подальшому для прийняття рішення по справі, оскільки експерти не надали відповідей на поставлені перед ними питання.

Дослідження обставин розвитку пригоди за відеозапнсом дозволяє визначити її ключові позиції на підставі яких, можливий аналіз дій водіїв автомобілів та експертний підхід до вирішення поставлених перед експертами питань. 09.05.2025 року під час розгляду справи судом першої інстанції стороною захисту було заявлено повторно клопотання про призначення судової комплексної інженерно - технічної (комп`ютерно-технічної та автотехнічної) експертизи - за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів».

Відеозапис з камери спостереження, підтверджує напрямок руху транспортних засобів, дорожню обстановку та обставини їх зіткнення, розташування транспортних засобів на проїзній частині перед пригодою, в момент пригоди та після пригоди.

При прийняті рішення по справі суд першої інстанції, не спростував відео запис з камери спостереження, на якому повністю спростовуються покази ОСОБА_1 , безпідставно відмовив у задоволені заявленого клопотання, та передчасно прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Причиною пригоди стало те, що водій автомобіля «Seat Ibiza» в даному випадку мав діяти відповідно до положень пунктів 12.3., 13.1., 13.3. ПДР України та під час руху транспортного засобу виявивши автомобіль «Mitsubishi Outlander», який стояв на середині проїзної частини, повинен був керуватися вимогами п. 12.3 ПДР., а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Під час об`їзду перешкоди, яку водії автомобіля «Seat Ibiza» об`єктивно виявив на проїзній частині, не дотримався вимог пунктів 13.1,13.3. ПДР України, а саме: 13.1.- «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу». 13.3 - «під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

Порушення вимог пунктів 12.3., 13.1.,13.3. ПДР України водієм автомобіля «Seat Ibiza» р.н. НОМЕР_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

Виходячи з встановленого механізму, водій ОСОБА_2 розпочала маневр руху заднім ходом першою, бо подолала до місця зіткнення меншу відстань та зупинилась, а автомобіль «Seat Ibiza» подолав відстань, яка дозволяла йому при його швидкості змінити напрямок руху, безпечно об`їхати перешкоду (яка стояла на смузі його руху) , чи зупинитися... Однак водій автомобіля «Seat Ibiza», не вжив жодних заходів для запобігання зіткнення, хоча мав таку можливість. Бокові пошкодження на правій боковій частині автомобіль «Seat Ibiza» вказують, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» в момент зіткнення стояв, а автомобіль «Seat Ibiza» знаходились в рухому стані.

Щодо поновлення строку то в апеляційній скарзі адвокат Бабков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду була отримана захисником 13.05.2025. Апеляційна скарга була подана захисником 16.05.2025 року в строки, передбачені ст.289 КУпАП. 04.06.2025 захисник отримав постанову Кропивницького апеляційного суду від 26.05.2025 про повернення апеляційної скарги, так як в матеріалах апеляційної скарги відсутній договір про надання адвокатських послуг. Отже, строк звернення до суду пропущений не з вини захисника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції скасувати, з таких підстав.

Оскільки перша апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, однак вона була повернута судом апеляційної інстанції з підстав того, що захисником не надано договір про надання адвокатських послуг, прихожу до висновку про те, що вказана підстава є поважною причиною для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В суді апеляційної інстанції адвокат Бабков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що порушення вимог пунктів 12.3., 13.1.,13.3. ПДР України водієм автомобіля «Seat Ibiza» р.н. НОМЕР_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

Судом першої інстанції призначено експертизу за іншою спеціальністю ніж ту, яку він заявляв у своє клопотанні в суді першої інстанції. Відповідно до висновку експерта КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, експерт відповідаючи на питання не провів жодних розрахунків. В той же час повторна експертиза містить відповідні розрахунки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. До призначення експертизи вказувала на те, що відповідно до висновку експерта КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, експерт не дійшов до висновку про порушення нею вимог ПДР, а ОСОБА_2 мала можливість уникнути зіткнення.

Також ОСОБА_1 пояснила, що щрухалась зі швидкістю 20 км/год. Побачила автомобіль «Mitsubishi Outlander» днз. НОМЕР_2 вже на відстані 2-3 метри (за чотири секції паркану до місця зіткнення), коли почала об`їжджати автомобіль «Мерседес», що був припаркований на правому узбіччі дорого та перекривав оглядовість.

В судовому за сіданні апеляційного суду ОСОБА_1 показала з якої відстані вона побачила маневр виїзду «Mitsubishi Outlander» заднім ходом на проїжджу частину з узбіччя (момент виникнення небезпеки для руху) та зафіксувала скрін з відео, де перебував автомобіль потерпілої в момент коли побачила автомобіль «Mitsubishi Outlander», який рухався та не зупинявся, за чотири секції паркану до зіткнення. Вважає, що секція паркану довжиною близько 1 метра, а водій повинна була її пропустити. (Судом апеляційної інстанції перед призначення комплексної експертизи булозапропоновано потерпілій ОСОБА_1 надати дані про відстань від її автомобіля доавтомобіль «Mitsubishi Outlander» та дані про розмір довжини секцій паркану та надано перерву потерпілій для здійснення замірів. Проте потерпіла в судове засідання не з`явилася, будь-які дані не надала.)

Вважає, що секція паркану довжиною близько 1 метра, а водій повинна була її пропустити. Зауважила в суді, що транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» днз. НОМЕР_2 не зупинявся та здійснював рух.

Після проведення в суді апеляційної інстанції комплексної експертизи, ОСОБА_1 погодилась частково з висновком експерта вказавши про обоюдне порушення водіями вимог ПДР України. Зазначила, що у неї не великий стаж, тому вона не могла вчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Висновок судової комплексної інженерно технічної (комп`ютерно-технічну та автотехнічну) експертизи № 3100-34-25 від 01.09.2025 вона вважає неправильним, оскільки експерту колісну базу транспортного засобу вона не надавала, в транспортному засобі «Mitsubishi Outlander» наявна відеокамера заднього виду, яка надавала водію змоги безпечно виїхати з карману. Вважає, що водій транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» винен був скористатися сторонньою допомогою. АБС не досліджено, вона не змогла загальмувати за 2 секунди, а також врахувати те, що вона рухалась по головній дорозі, а та виїжджала зі парковки на узбіччі.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №281949 від 26.03.2025 ОСОБА_2 26.03.2025 о 09:00 год. в м. Кропивницький на бульварі Студентському, біля будинку №6, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», держаний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом створила небезпеку та перешкоду учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою до інших осіб, у зв`язку з чим здійснила наїзд на транспортний засіб «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №281949 від 26.03.2025 в провину ОСОБА_2 ставиться порушення вимог п. 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Із схеми місця ДТП вбачається, що ДТП сталося внаслідок зіткнення транспортних засобів «Mitsubishi Outlander», держаний номерний знак НОМЕР_2 , та «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_3 . В Результаті ДТП транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» отримав пошкодження задньої лівої частини, а тарнспорний засіб «Seat Ibiza» права передня та центральна частина.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких вона рухалась по бульварі Студентському зі швидкістю не більше 20 км/год, а водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» не переконавшись в безпечності маневру здійснила наїзд на її транспортний засіб заднім ходом.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких остання виїжджала з місця парковки заднім ходом, переконавшись уу відсутності будь-яких транспортних засобів позаду неї, виїхавши на бульвар Студентський відчула удар в задню частину свого транспортного засобу.

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис ДТП з якого вбачається:

- на 00.25 хвилині запису, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» починає рух заднім ходом, інших сторонніх транспортних засобів не було;

- на 00.33 хвилині запису, в полі зору камери з`являється транспортний засіб «Seat Ibiza», який продовжує рух уперед, транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» здійсню рух назад. При цьому станом транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» виїхав з карману та зупинився;

- на 00.35 хвилині запису вбачається, що транспортний засіб з метою об`їзду автомобіля «Mitsubishi Outlander» змінює рух лівіше та відбувається удар між транспортними засобами» Mitsubishi Outlander» та «Seat Ibiza».

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.04.2025 за клопотанням захисника ОСОБА_3 призначена судова комплексно інженерно технічна (комп`ютерно технічна) та автотехнічна) експертиза, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (м. Кропивницький вул. Вокзальна, 58).

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025:

4. В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля Seat Ibiza ОСОБА_4 в момент виникнення небезпеки для його руху повиннна була діяти у відповідності до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, текст яких зазначено в дослідній частині.

6. Водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, під час руху заднім ходом, повиннна була керуватися вимогами п.п.2.3(б), 10.9 ПДР, тексти яких зазначено в дослідній частині.

7. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 мав можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, виконавши технічні вимоги п.п.2.3(б), 10.9 ПДР.

При цьому з висновку експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025 вбачається, що у результаті проведеної експертизи, експертом не встановлено правомірність дій ОСОБА_1 у відповідності до вимог ПДР України (у випадку їх відсутності експертом безпосередньо було б зазначено про це у висновку) та не вирішено витання «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», оскільки необхідно надати наступні вихідні дані:

- фактична швидкість автомобіля Seat Ibiza перед ДТП та його загрузка;

- тип, стан та продольний профіль проїжджої частини в районі ДТП;

- відстань від передньої частини автомобіля Seat Ibiza до місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху.

Оцінюючи дії водія ОСОБА_2 суд виходить із того, що в матеріалах справи наявний відеозапис ДТП з якого вбачається:

- на 00.25 хвилині запису, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» починає рух заднім ходом, інших сторонніх транспортних засобів не було.

Також з відеозапису наявного в матеріалах справи ОСОБА_2 під час руху заднім ходом постійно дивилась в камеру заднього виду транспортного засобу.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких взагалі не вбачається, як саме нею здійснювався маневр виїзду із заднього карману.

В даному випадку ОСОБА_2 виконуючи рух транспортного засобу заднім ходом повинна була пересвідчитися у відсутності інших транспортних засобів, а за їх відсутності проводити рух.

У випадку наближення транспортних засобів зупинити свій транспортний засіб.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» здійснила наїзд на її транспортний засіб. При цьому письмові пояснення ОСОБА_1 взагалі не містять відомостей про те, що чи бачила вона рух автомобіля «Mitsubishi Outlander» заднім ходом.

Однак, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на питання суду стосовно того, що транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» не рухався, ОСОБА_1 повідомила, що бачила, як рухався транспортний засіб заднім ходом.

В матеріалах справи наявний відеозапис з якого на 00.35 хвилині запису вбачається, що транспортний засіб «Seat Ibiza» з метою об`їзду автомобіля «Mitsubishi Outlander» змінює рух лівіше.

Тобт,о фактично на відеозаписі зафіксовано момент виявлення водієм Seat Ibiza ОСОБА_1 рух транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», що зафіксовано і підтверджено потерпілою в судовому засідані апеляційного суду, однак замість того, щоб зупинити свій транспортний засіб продовжила рух.

При цьому, необхідно зазначити про те, що як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 , остання рухалась зі швидкістю приблизно 20 км/год.

Таким чином оцінюючи дії водія ОСОБА_1 , а також те, що на відеозаписі не зафіксовано намагання водія зупинити вказаний транспортний засіб, суд приходить до висновку про порушення водієм вимог п. 12.3 ПДР.

В той же час сама по собі можливість зупинення транспортного засобу водієм ОСОБА_1 була предметом розгляду судового експерта під час провіеденнія комплексної експертизи..

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не мала можливість зреагувати оскільки не було достатньо часу є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи з якого вбачається, що ОСОБА_1 змінює рух лівіше.

В даному випадку ОСОБА_1 прийняла рішення замість зупинки транспортного засобу продовжити рух та намагатися проїхати транспортний засіб «Mitsubishi Outlander».

Окремо необхідно зазначити про те, що в ході розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції не встановлено, що водій ОСОБА_1 виявивши рух транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» заднім ходом подав звуковий сигнал з метою уникнення або запобігти аварії.

Тобто, в даному випадку водія ОСОБА_1 мала можливість запобігти ДТП.

Оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис, а експертом не було досліджено відеозапис з підстав того, що експертиза проводилась за експертною спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення», що вказане не входить до компетенції експерта, постановою апеляційного суду від 26.06.2025 у справі призначено судову комплексну комплексної інженерно технічної (комп`ютерно-технічну та автотехнічну) експертизу - за експертною спеціальністю 10.9 Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», виконання якої дорученоекспертам Одеського НДІСЕ.

Потерпіла ОСОБА_1 заперечувала проти призначення комплексної експертизим, проте попереднім висновком експерта № КСЕ-19/112-25/5456 від 30.04.2025, не встановлено «Дії кого з учасників дорожньо-транспортної події перебувають у причинному зв`язку з подією, що сталася?», що у свою черго унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експерта № 3100-34-25 від 01.09.2025:

4. З експертної точки зору, момент небезпеки для водія автомобіля "Seat Ibiza" р/н НОМЕР_3 виник з моменту виявлення задньої частини автомобіля "Mitsubishi Outlander" р/н НОМЕР_2 на маневрі виїзду з паркувального карману.

5. Швидкість руху автомобіля "Seat Ibiza" р/н НОМЕР_3 к моменту зіткнення складала 28 км/г.

6. Дії водія автомобіля "Seat Ibiza" р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, які передбачали необхідність з моменту виявлення автомобіля "Mitsubishi Outlander" р/н НОМЕР_2 зниження швидкості, при необхідності аж до зупинки.

7. Належним виконанням вимог пункту 12,3 ПДР водій автомобіля "Seat Ibiza" р/н НОМЕР_3 мала технічну можливість уникнути ДТП.

8. Дії водія автомобіля "Mitsubishi Outlander" р/н НОМЕР_2 регламентувалися вимогами пункту 10.9 ПДР, відповідно до яких вона не повинна була перешкоджати руху автомобілю "Seat Ibiza" р/н НОМЕР_3 .

9. Належним виконанням вимог пункту 10.9 ПДР водій автомобіля "Mitsubishi Outlander" р/н НОМЕР_2 мала технічну можливість уникнути ДТП.

10. Дії обох водіїв, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП, але безпосередньо причиною ДТП є дії водія автомобіля "Seat Ibiza р/н НОМЕР_3 .

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так як вбачається за висновку експерта № 3100-34-25 від 01.09.2025, у полі зору водія автомобіля «Seat» на момент, коли вона ще могла зупинитися, уникнувши зіткнення, знаходився автомобіль "Mitsubishi", який поступово рухався заднім ходом і який вже частково займав її смугу руху, що видно з його розташування відносно меж проїзної частини (умовно проїзна частина шириною 5.9 метри ділиться на дві смуги по 3 метри).

Це означає, що в указаний момент водій автомобіля "Seat" отримувала об`єктивну інформацію про те, що:

попереду неї на її смугу виїжджає автомобіль "Mitsubishi" заднім ходом з паркувального майданчику;

водій автомобіля "Mitsubishi", в силу розташування робочого місця в салоні, може ще не бачити її наближення, рухається повільно;

при наближенні до автомобіля "Mitsubishi" він поступово, продовжуючи рух, виїжджає за середину проїзної частини, займаючи смугу автомобіля "Seat".

З експертної точки зору, дана інформація досить категорично вказувала водію на те, що необхідно своєчасне виконання вимог пункту 12.3 ПДР, бо така ситуація загрожувала безпеці подальшого руху, тому і належним виконанням вимог цього пункту водій автомобіля "Seat" мала технічну можливість уникнути ДТП.

Відносно дій водія автомобіля "Mitsubishi" слід указати, що, як наведено в пункті 10.9 ПДР, у випадку неможливості самостійної оцінки дорожньо-транспортної ситуації позаду себе, необхідна допомога іншої особи. В даному випадку водію автомобіля "Mitsubishi обмежував оглядовість позаду автомобіль, який стояв біля бордюру на проїзній частині (див. схему №1), з-за якого тільки на кінцевій фазі маневру можливо було виявити автомобіль "Seat", що й потрібно було враховувати водію при русі заднім ходом.

На думку експерта, при оцінці дій водіїв в даній пригоді слід приймати до уваги наступну її особливість як видно з відеозапису, автомобіль "Mitsubishi" рухався заднім ходом дуже повільно та тривалий час - близько 6 секунд, що давало можливість учасникам руху, які наближалися до нього, оцінити це та надати можливість водію закінчити маневр, бо при такому русі автомобіль задньою частиною тривалий час вже частково займав умовну ліву смугу.

Тобто, з технічної точки зору, характер маневру виїзду заднім ходом, який виконувався водієм автомобіля "Mitsubishi", не носив ознак аварійності та раптовості, а був характерним для повільного руху в очікуванні порозуміння зі сторони тих учасників руху, які могли наближатися ззаду, та надання можливості цей маневр закінчити.

І саме дана обставина, з експертної точки зору, має принципове значення для виявлення причинного зв`язку між діями водіїв та фактом ДТП.

В суді апеляційної інстанції достовірно встановлено, що безпосередньо причиною ДТП є не виконання водієм автомобіля Seat Ibiza ОСОБА_1 вимог п. 12.3 ПДР України оскільки вона завчасно бачила автомобіль "Mitsubishi", який рухався, проте невірно визначив дистанцію та швидкість вказаного автомобіля, не вжила заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, а навпаки продовжила рух напереріз траєкторії руху транспортного засобу Mitsubishi, оскільки вважала свої дії правильними.

Відтак, за умов, що об`єктивними доказами підтверджено механізм спричинення пошкоджень автомобілів сторін, та саме діїводія автомобіля "Seat Ibiza н.з. НОМЕР_3 , яка не зважаючи, що завчасно виявила перешкоду на своїй смузі руху у вигляді іншого автомобіля не зважаючи на те, що могля зупинити автомобіль та не створювати зіткнення здійснила проіїз, не розраховуючи на те, що її автомобіль з урахування ширини прїжджої частини, що залишилась не зможе безпечно проїхати. Про це свідчить і пошкодження автомобіля "Seat Ibiza, права передня та центральна частина.Бокові пошкодження на правій боковій частині автомобіль «Seat Ibiza» вказують, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» в момент зіткнення стояв, а автомобіль «Seat Ibiza» знаходились в рухому стані.

Пункт 13.1 ПДР України імперативно передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 12.3 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За умовами п. 13.3 ПДР України Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції, достоавірно встановлено, що причиною пригоди стало те, що водій автомобіля «Seat Ibiza» діяла супереч вимог пунктів 12.3., 13.1., 13.3. ПДР України. Порушення вказаних вимоговодієм автомобіля «Seat Ibiza» р.н. НОМЕР_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП.

В даному випадку під час руху транспортного засобу виявивши автомобіль «Mitsubishi Outlander», який стояв на середині проїзної частини, водій повинна була у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможна виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно встановленого в судовому засідань механізму скоєння ДТП, водій «Mitsubishi Outlander», ОСОБА_2 розпочала маневр руху заднім ходом першою, бо подолала до місця зіткнення меншу відстань та зупинилась, а автомобіль «Seat Ibiza» подолав відстань, яка дозволяла водію при зазначеній швидкості змінити напрямок руху, безпечно об`їхати перешкоду (яка стояла на смузі його руху) , чи зупинитися, проте водій автомобіля «Seat Ibiza», не вжила жодних заходів для запобігання зіткнення, хоча мала таку об`єктивну можливість. Безпосередньо пошкодження на передній та правій боковій частині автомобіль «Seat Ibiza» вказують, що автомобіль «Mitsubishi Outlander» в момент зіткнення стояв, а автомобіль «Seat Ibiza» знаходились в рухому стані, що об`єктивно підтверджується дослідженими доказами.

За таких підстав апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність доказів у порушенні ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Під час об`їзду перешкоди, яку водії автомобіля «Seat Ibiza» об`єктивно виявила на проїзній частині, не дотрималася безпечної дистанції та безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху та здійснила зіткнення, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, які не підтверджується матеріалами справи у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що згідно з висновком експерта № 3100-34-25 від 01.09.2025 зазначено, що прямою безпосередньою причиною ДТП є дії водія автомобіля "Seat Ibiza р/н НОМЕР_3 , апеляційний суд приходить до висновку про те, що в ході оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення та в ході судового розгляду не було здобуто об`єктивних, достатніх та достовірних доказів, які б вказували беззаперечно на порушення ПДД руху водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена.

Отже, за таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності, у вказаному провадженню по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП - не можливо встановити наявність вини в діях водія ОСОБА_2 , які виразились у порушенні ними Правил дорожнього руху та перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали у виді пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009 року Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в Мінюстом України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгодж ених між собою.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріали справи свідчать про те, що зібрані докази повно та всебічно досліджені судом апеляційної інстанціїв ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції, а всі можливості для одержання додаткових доказів вичерпані.

Отже, за таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності, у вказаному провадженню по справі про адміністративне правопорушенняза ст. 124 КУпАП - не можливо встановити наявність та ступінь вини в діях водія ОСОБА_2 , а отже відсутні достовірні та переконливі данні, які б поза розумним сумнівом свідчили про порушення ним Правил дорожнього руху та перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали у виді пошкодження транспортних засобів.

А тому, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, які є суперечливими та протирічять одне одному, не можливість здобути нові докази для проведення повторної експертизи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів про вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а постану суду першої інстанції скасувати, закривши провадження у справі відносно останньої, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, - задовольнити.

Поновити адвокату Бабкову О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 14 травня 2024 року.

Апеляційну скаргуадвоката Бабкова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 09 травня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_2 за ст. 124КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук