Справа № 461/6530/25 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І. Р.
Провадження № 33/811/1372/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника адвоката Маліновського О.А.,

представника Львівської митниці Держмитслужби Бащука О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДМС України Бащука О.Г. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0800/UA209000/2025, 21.05.2025 в зону митного контролю пункту пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці у напрямку в`їзд в Україну по смузі руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , яким переміщується товар: «Автомобіль легковий, бувший у користуванні, модель Gallardo, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 5204 cm3, календарний рік виготовлення - 2013. Автомобіль має пошкодження передньої частини» за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ 25UA96U0.

Як підставу для ввезення вказаного товару на митну територію України водій транспортного засобу гр. ОСОБА_2 надав товаросупровідні документи, у тому числі:

рахунок-фактура від 11.02.2025 №45699;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (OHIO SERTIFICATE OF TITLE) від 06.02.2025 №.

Відповідно до поданих документів та попередньої митної декларації, на митну територію України транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 переміщується товар: «Автомобіль легковий, бувший у користуванні, марка Lamborghini, модель Gallardo, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 5204 cm3, календарний рік виготовлення - 2013. Автомобіль має пошкодження передньої частини». Продавцем товару, відповідно рахунку-фактури, є компанія «САІ LLC» (40 Clinton St, Ste L #32250 Newark, New Jers США), одержувачем (покупцем) є гр. України ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 ). Вартість транспортного засобу заявлена 66005,00 доларів США , у тому числі 1600,00 доларів США вартість доставки до України.

Під час здійснення митного контролю, на вимогу працівника митного органу, гр. ОСОБА_2 надав: митну декларацію Литовської Республіки (MRN) 25LTLR10000FFE8385 від 20.05.2025 та міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 20.05.2025. Відповідно до вказаної митної декларації Литовської Республіки та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR), товар: «Автомобіль легковий, бувший у користуванні, марка Lamborghini, модель Gallardo, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, робочий об`єм цшіндрів 5204 cm3, календарний рік виготовлення - 2013. Автомобіль має пошкодження передньої частини» переміщується на адресу юридичної особи: ТОВ «КС ЛОГИСТИКС» (KS Logistics LLC, Nezalezhnosti 75/307 Zhytomyr Ua), а відправником товару є компанія «Vlantana, UAB» (Dvaro st. 1, LT-96173, Gobergiske, Klaipeda dis.). Вартість товару становить 66005,00 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України на день ввезення на митну територію України відповідає сумі 2 738 224,03 гривень.

У протоколі зазначено, що з метою ввезення на митну територію України у митному режимі імпорт автомобіля за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ 25UA96U0, гр. України ОСОБА_1 надав товаросупровідні документи, які у подальшому подані митному органу України, як підстава для пропуску на митну територію України товару, у яких містяться неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару. При цьому, фактичним покупцем транспортного засобу є ТОВ «КС ЛОГИСТИКС» (м. Житомир, просп. Незалежності, 75, оф. 307), що підтверджується і виявленими документами, а саме: митною декларацією Литовської Республіки (MRN) 25LTLR10000FFE8385 від 20.05.2025 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 20.05.2025 року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді, представник Львівської митниці Бащук О.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь митниці витрат, пов`язаних із зберіганням майна на складі митниці.

Вважає, що суддя дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому в провину, оскільки у графі 44 попередньої митної декларацієї типу ІМ ЕЕ 25UA96U0 (Статус особи, яка подає митну декларацію) заявлено значення 2, яке свідчить, що декларування здійснено ОСОБА_1 .

Не погоджується з твердженням судді про те, що ОСОБА_1 не міг відповідати за дії іншої особи, оскільки законодавець чітко визначив, що саме громадянин, в інтересах якого робиться декларація і буде нести відповідальність за недостовірні дані, внесені у митну декларацію.

Вважає, що посилання суду на те, що в результаті здійснення вказаної імпортної операції не відбудеться ухилення від сплати податків та митних платежів, не відповідає дійсності, адже якщо автомобіль був би оформлений на іншу особу, а потім перепроданий на території України, то виникла б необхідність у сплаті податків за таке переоформлення. Водночас при заміні одержувача ще під час доставки і митного оформлення такі платежі вже не є необхідні.

Захисник Маліновський О.А. подав заперечення на апеляційну скаргу представника митного органу, просить таку залишити без задоволення.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, про поважні причини суду не повідомив.

Захисник Маліновський О.В. повідомив, що ОСОБА_1 проживає у м. Києві, а відтак для нього складно прибувати у судові засідання Львівського апеляційного суду. Не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби України Бащука О.Г. на підтримання поданої апеляційної скарги, думку захисника Маліновського О.А., який вважає постанову судді законною та обґрунтованою, просить залишити таку без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суддею першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_1 дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останнього складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за помилки, які носять не умисний характер, у діях ТОВ «Ембарго Компані» та водія, який перевозив транспортний засіб та подавав пакет документів до митного контролю. Також звернув увагу, що попередня митна декларація, подана ОСОБА_1 , як власником товару, відповідає вимогам митного законодавства, а також що вартість транспортного засобу зазначена у рахунку-фактурі, однакова та не містить будь-яких відмінностей, які би вказували на умисел ОСОБА_1 , спрямований на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст. 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає, у тому числі, у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.6 постанови від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні адміністративного правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року N 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил ".

Відповідно до п. 3.8 Додатку II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 26 червня 1999 року, до якої приєдналася Україна, декларант несе в повному обсязі відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації, що знайшло своє відображення і в ч. ч. 4, 5ст. 266 МК України, якими регламентовано, що відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант у разі самостійного декларування товарів, а у разі декларування особою, уповноваженою на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, ця особа несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Так, як вбачається з протоколу про порушення митних правил, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є те, що ОСОБА_1 надав до митного органу товаросупровідні документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача.

Водночас встановлено, що вказані товаросупровідні документи ним не подавались до митного органу України.

Відповідно до форвардного експортного договору, ОСОБА_1 придбав транспортний засіб, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 за 66 005,00 тис. доларів, з яких 64 405,00 тис. доларів - вартість транспортного засобу та 1 600 тис. - доларів вартість доставки в Україну.

Договором між ТОВ «КС ЛОГИСТИКС» та ОСОБА_1 перший зобов`язується надати послуги з доставки авто з США в Україну до власника.

Як вбачається з митної декларації Литовської Республіки (MRN) №2SLTLR10000FFE8385 від 20.05.2025 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 20.05.2025 року вантажовідправником виступає ТОВ «ВЛАНТАНА» (адреса вул. Дваро 1, село Гобергішке Литва 92498), а отримувачем - ТОВ «КС ЛОГІСТІКС» (адреса вул. Незалежності 75/307, декларантом згідно з MRN №2SLTLR10000FFE8385 від 20.05.2025 є ТОВ «ВЛАНТАНА».

Таким чином, під час подання вказаних товаросупровідних документів до митного органу Чеської Республіки декларантом було допущено описку, яка полягала у помилковому зазначенні, того що ТОВ «КС ЛОГИСТИКС» є одержувачем транспортного засобу.

Відтак, ТОВ «КС ЛОГИСТИКС» було помилково зазначена у товаросупровідних документах як отримувач, оскільки вказана компанія лише надавала на підставі договору з ОСОБА_1 послуги придбання та доставки авто з США.

В той же час, ОСОБА_1 не знав та не міг знати про внесення недостовірних даних у вказані товаросупровідні документи щодо отримувача, оскільки він не був декларантом та не подавав ці товаросупровідні документи до митного органу Литовської Республіки.

Більше того, відповідно до попередньої митної декларації типу IM ЕЕ 25UA96U0 ОСОБА_1 є вантажоодержувачем, а декларантом за такою митною декларацією виступає ТОВ «ЕМБАРГО КОМПАНІ», тобто ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Зокрема, відповідно до договору укладеного між ТОВ «ЕМБАРГО КОМПАНІ» та ОСОБА_1 , вказана компанія зобов`язувалась надати митно-брокерські послуги щодо митного оформлення вказаного транспортного засобу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 самостійно не займався збором усієї необхідної для митного оформлення документації, чим займалось ТОВ "ЕМБАРГО КОМПАНІ».

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 є вантажоодержувачем товару відповідно до декларації, останній не міг відповідати за достовірність поданих до митного оформлення документів, оскільки не був присутній при цьому та не є декларантом.

Апеляційний суд погоджується з твердженням судді про те, що матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Окрім цього, відсутність умислу у діях ОСОБА_1 підтверджується тим, що ним були сплачені всі необхідні митні платежі для розмитнення вказаного транспортного засобу, що підтвердив власне сам представник митного органу в першій інстанції, вказавши на «формальний» склад правопорушення, що зазначено в оскаржуваній постанові.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких доказів, що ОСОБА_1 вчиняв дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю надано не було, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Доводи апеляційної скарги представника митниці не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, яке є порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відтак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці Держмитслужби України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527, 530 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДМС України Бащука Олега Григоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА