ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бутова Михайла Алєковича на постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 серпня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бутова М. А.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 13.07.2025 року о 10:50 годин у м. Дніпро, вул. Григорія Сковороди, буд. 67, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,54 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом не в повній мірі встановлені всі обставини справи та досліджені усі докази, що призвело до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 в даному правопорушенні. Зазначає, що на відеозаписі відсутня повна процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме перед початком проходження тесту працівником поліції робиться забір повітря, щоб встановити, що у тестері немає залишків парів, що на відеозаписі не видно, який результат тестеру показав перед початком тесту. Вказане викликає сумніви у достовірності результату тесту. При цьому оголошення поліцейським інформації про відсутність залишків парів у тестері не може свідчити про беззаперечне підтвердження цього, оскільки такий результат має бути видно на відео. Поліцейський тестер не показав ОСОБА_1 , який не є обізнаним в даній процедурі і відповідно не просив йому показати результати забору тестера перед оглядом. Останній не був згодний з результатом тесту, про що зазначав на відео, проте поліцейські переконали його, що в лікарню немає сенсу їхати, бо там буде такий же результат і таким чином навели його на надання своєї згоди з тестом на місці. Крім того поліцейські ввели його в оману щодо виду адміністративного стягнення у виді просто штрафу або позбавлення права керування, яке може бути на нього накладено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча ця санкція є безальтернативною.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи та досліджених в суді першої інстанції, які перевірені в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390193 від 13 липня 2025 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: дата, час і місце вчинення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з якими результат тесту алкотестеру «Drager Alcotest» 6820» склав 0,54 проміле. З результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис.

З наявного в матеріалах провадження відеозапису з нагрудних камер поліцейського видно, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не оспорював результати проведеного огляду.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційному суді, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який долучений до справи та на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі, після отримання результату тестування ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатом, погодився з ним та не наполягав на проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з результатом, в тому числі і письмово, поставивши свій підпис в акті огляду відповідній графі «З результатом згоден», у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Відхиляє апеляційний суд і доводи захисника про порушення порядку проведення огляду водії на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису слідує, що працівники поліції діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки до приладу Драгер, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які захист тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, відомчих інструкцій МВС, та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам захисту, на яких акцентувано увагу в судовому засіданні та апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бутова Михайла Алєковича залишити без задоволення.

Постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун