ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7517/25Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/342/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, який стягнуто в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно постанови 05.04.2025 о 23:43 в м. Тернополі, вул. Є.Коновальця, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz C350, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Аlcotest 7510 ОIML №ARMF-0286 (повірка дійсна до 14.11.2025), що підтверджується тестом номер 594 від 05.04.2025. Результат огляду становить 1,95 проміле. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кметик В.С. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року - скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів;

працівники поліції не здійснили обов`язкового відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як цього вимагає ч.1 ст.266 КУпАП;

докази наявні у матеріалах справи не завірені електронним цифровим підписом;

рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень;

працівники поліції запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, направлення на такий огляд не виписали;

направлення наявне у матеріалах справи від 05 квітня 2025 року складене о 23 год 55 хв, що не відповідає фактичним обставинам справи, так як в цей час працівник поліції проводив поверхневий огляд ОСОБА_1 ;

в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб за допомогою якого здійснювалася фото та відео фіксація;

виникають сумніви щодо коректності роботи газоаналізатора, оскільки ОСОБА_1 двічі проходив перевірку з використанням мундштука на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292092 від 06 квітня 2025 року; відеозаписі із автореєстратора транспортного засобу працівників поліції, а також з нагрудної камери працівника поліції; результаті тесту приладу «Драгер» Alcotest 7510 від 05 квітня 2025 року щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 , результат якого показав 1,95%о; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» ARMF-0286 № П 51 QM 1936 103 24 чинне до 14 листопада 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 05 квітня 2025 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4435254 від 06 квітня 2025 року; рапорті інспектора взводу №1 роти №4 УПП в Тернопільській області ДПП Л.Робак; довідці, виданій 07 квітня 2025 УПП в Тернопільській області ДПП.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані окрім протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, установлюються також і поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки сам факт визнання вини ОСОБА_1 , а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб за допомогою якого здійснювалася фото та відео фіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Доводи захисника про оскарження ОСОБА_1 постанови поліцейського серії ЕНА №4435254 від 06 квітня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР, як підстави зупинки його автомобіля, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність законних підстав для такої зупинки, оскільки окрім копії вказаної постанови до матеріалів справи додано інші фактичні дані, що підтверджують законність вимог поліції, а саме запис відеореєстратора патрульного автомобіля, яким зафіксовано як автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 05 квітня 2025 року під час з`їзду з перехрестя з круговим рухом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, після чого був зупинений працівниками поліції.

Не відповідають дійсності посилання захисника на те, що працівники поліції запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але направлення на такий огляд не виписали, так як вбачається із матеріалів справи, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 05 квітня 2025 року, наявне у матеріалах справи (а.с.6)

Той факт, що відеозаписи долучені до матеріалів справи не містять цифрових підписів як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення їх копій, що на думку апелянта повинно мати наслідком визнання його недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки цей відеозапис здійснений у встановленому порядку нагрудною камерою працівників поліції і відсутні жодні відомості, які би ставили під обґрунтований сумнів достовірність подій і обставин, які ним зафіксовані. Також, немає жодних підстав для висновку, що вказані відеозаписи чи їх копії здобуті з порушенням основоположних прав і свобод людини.

Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що працівники поліції не здійснили обов`язкового відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як цього вимагає ч.1 ст.266 КУпАП, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції (export-wpd8j з 01:11:15 год) ОСОБА_1 було відсторонено від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення, не спростовує факту його вчинення.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 , ґрунтуються на сукупності інших доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що виникають сумніви щодо коректності роботи газоаналізатора, оскільки ОСОБА_1 двічі проходив перевірку з використанням мундштука на визначення стану алкогольного сп`яніння, було предметом дослідження суду першої інстанції і в оскарженій постанові суду отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що заміна мундштука на інший мундштук в разі не змоги продути його за першим разом законодавством не передбачена. У даному випадку відеозапис з бодікамери вказує на те, що ОСОБА_1 спочатку здійснив короткочасне продуття, не дочекавшись спеціального звуку, який фіксує достатність повітря у газоаналізаторі, після чого вдруге продув мундштук з результатом 1,95% проміле.

Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя