КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/9669/25

Суддя в суді першої інстанції: Зотько Т.А.

Провадження № 33/824/4751/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Строк позбавлення спеціального права ОСОБА_1 обчислено з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави (а.с. 37-40).

Не погодившись з вказаною постановою, 04 вересня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Пилипченко О.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 42-46).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245 КУпАП, не проаналізував наявні у справі докази не надав належної оцінки поясненням захисника. Вказував, що суд в порушення права на захист та принципу змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересі засобами, передбаченими КУпАП та іншим законодавством, а також в порушення подання стороною захисту своїх доказів в частині з`ясування обставин огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом та складання щодо нього адміністративних матеріалів співробітниками патрульної поліції - відмовив в задоволенні клопотань про виклик та відібрання пояснення у лікаря-нарколога Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 21 травня 2025 року за № 002210, який проводив медичний огляд ОСОБА_1 щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; виклик та відібрання пояснення у співробітників Управління патрульної поліції в м. Києві, які складали адміністративні матеріали.

Зазначав, що співробітники поліції посилаються на відеозаписи з БК №№ 470252 та 473341, які до протоколу не долучені, згідно п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення. Натомість до протоколу долучено відеозапис № 470265. Однак, наданий відеозапис є неповним в часовому проміжку, його зміст не відображає в повному обсязі обставини складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, тому не може братись до уваги як належний доказ.

З доданих до протоколу матеріалів не встановлено послідовності дій співробітників в частині зупинення та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також фіксування даних обставин технічними засобами відеозапису, що свідчить про порушення визначеної процедури складання адміністративних матеріалів.

Наявний в матеріалах справи документі - повідомлення про запрошення до підрозділу поліції складений некоректно та містить некоректні дати, оскільки згідно даного повідомлення останній складений 21.05.2025 року, а ОСОБА_1 підписав його з датою 20.05.2025 року, що свідчить про невідповідність у поданих суду документах.

Працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Звертав увагу, що часові рамки щодо доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я було порушено, що тягне за собою недійсність результатів медичного огляду.

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінки доводам в частині дотримання спільного наказу МОЗ України та МАС України № 1452/735 від 09.11.2015, зокрема, п.2 р.ІІІ згідно якого огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством (а.с. 42-46).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Пилипченко О.О. підтримав скаргу і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 до суду не прибув, був повідомлений судом на зазначену ним адресу, повідомлення повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Поряд з цим, в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Пилипченко О.О. підтвердив факт належного повідомлення ОСОБА_1 про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 63-68).

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув (а.с. 66).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апелянта, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347062 від 31.05.2025 року, 21.05.2025 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Радунська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz E300», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 002210 від 21.05.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала. ОСОБА_1 не з`явився за запрошенням для складання адміністративних матеріалів.

До протоколу долучено висновок лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 24.05.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 6,11).

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та відеозапис бодікамери.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час комендантської години працівники поліції підійшли до автомобіля «Mercedes Benz E300», д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого був заведений, та на місці водія перебував ОСОБА_1 . Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що останній порушує комендантську годину. Під час перевірки документів ОСОБА_1 повідомив, що має проблеми з ТЦК. Працівниками поліції було уточнено дані ОСОБА_1 та виявлено, що останній не оновив дані в ТЦК, тобто порушив законодавство про мобілізацію. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що останній зобов`язаний проїхати з ними до ТКЦ для з`ясування вказаних обставин, на що ОСОБА_1 заперечив. В подальшому, працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, нечітка мова, поведінка, яка не відповідає дійсності, та запропоновано проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (диск ЕПР1-34062-2 - 33:30) ОСОБА_1 погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 протягом двох годин було доставлено до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (диск ЕПР1-347062-1 - 01:32:35),де він пройшов огляд у лікаря-нарколога (а.с. 11).

Згідно з висновком лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 24 травня 2025 року, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін) (а.с. 6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Доводи апелянта, що з доданих до протоколу матеріалів не встановлено послідовності дій співробітників в частині зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, а також фіксування даних обставин технічними засобами відеозапису, суд апеляційної інстанції відхиляє.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час комендантської години працівники поліції підійшли до автомобіля «Mercedes Benz E300», д.н.з. НОМЕР_1 , двигун якого був заведений, та на місці водія перебував ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 зазначив, що він повертав у двір (00:32 год.).

Відтак, вказаним обставинами підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, апелянт посилався на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути належним доказом, оскільки він є неповним в часовому проміжку, його зміст не відображає в повному обсязі обставини складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими вказані доводи, оскільки наявні в матеріалах справи відеозаписи повністю відображають подію, яка мала місце 21 травня 2025 року, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час комендантської години, виявлення у останнього працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, згоду ОСОБА_1 пройти огляд та процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, апелянт зазначав, що часові рамки щодо доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я було порушено, що тягне за собою недійсність результатів медичного огляду, однак такі доводи є необґрунтованими.

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 р. № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, нечітка мова, поведінка, яка не відповідає дійсності, та запропоновано проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (диск ЕПР1-34062-2 - 33:30).ОСОБА_1 погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Протягом двох годин ОСОБА_1 було доставлено до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (диск ЕПР1-347062-1 - 01:32:35), де він пройшов огляд у лікаря-нарколога (а.с. 11).

Крім того, в апеляційній скарзі захисник апелянта посилався на те, що працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Проте, вказані доводи не заслуговують на увагу, адже зі змісту відеозапису з боди-камери поліцейського видно, що працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та повідомлено їх ОСОБА_1 , а саме: тремтіння рук, нечітка мова, поведінка, яка не відповідає дійсності, та запропоновано проїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (диск ЕПР1-34062-2 - 33:30).

Суд апеляційної інстанції визнав неспроможними та відхилив посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам в частині дотримання спільного наказу МОЗ України та МАС України № 1452/735 від 09.11.2015, зокрема, п.2 р.ІІІ згідно якого огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Так, за обставинами справи ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я прибув разом з працівниками поліції, а об`єктивних доказів порушення лікарської процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та (або) відсутності у лікаря, який проводив такий огляд, повноважень (кваліфікації, підготовки тощо) до суду не надано і судом апеляційної інстанції не встановлено про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 68).

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець