Справа № 131/1549/25
Провадження № 3/131/703/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої,

за участю: прокурора Тузюк Ю.М., Значковської Н.І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припинивши повноваження в комісії (член комісії) з припинення ДП «Іллінецьке лісове господарство» () 06.10.2023, будучи згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 25.03.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація при звільненні за період з 01.01.2023-06.10.2023), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася. Суду пояснила, що дійсно несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація при звільненні за період з 01.01.2023-06.10.2023).

Прокурор Тузюк Ю.М. у судовому засіданні вважала доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просила визнати її винною та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу та заперечувала щодо закриття справи по малозначності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 зазначеної статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

Згідно п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до ст. 45 цього Закону і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України «Про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені в ч.ч. 7-14 ст. 45 цього закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч.ч. 7-14 ст. 45 цього закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 25.03.2024 о 15:57 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за період не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація при звільненні за період з 01.01.2023-06.10.2023) (https://public.nazk.gov.ua/documents/d630c384-874e-45cd-a185-05f05a921112).

Таким чином, з урахуванням вищевказаних положень антикорупційного законодавства, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, була зобов`язана до 31 січня 2024 року подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація при звільненні за період з 01.01.2023-06.10.2023).

Отже, вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №668 від 17.09.2025; -роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; -документами наданими з ДП «Ліси України» області (Наказ про призначення, Наказ про звільнення, Посадова інструкція, Наказ №870 від 28.10.2022, Склад ліквідаційної комісії); -Рапорт виявлення правопорушення; -поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, а також наявні у справі докази, в тому числі визнання вини ОСОБА_1 , суд вважає, що вина останньої у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП підтверджується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні на особу адміністративне стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці та ступінь її вини.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що з метою виховання останньої та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.33, 36, 40-1, 172-6,283-285,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушницею не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушницею до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушницею штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушниці, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Суддя: