Справа № 496/5303/25
Провадження № 3/496/2964/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №412113, зазначено, що 04.08.2025 року о 13.45 год. в с . Маяки автошлях М 15 Одеса -Рені 38 км 150 м, водій керував автомобілем «Mercedes-Benz 815» днз НОМЕР_2 , без чинного акту огляду технічного контролю транспортних засобів, та своєчасно його не пройшов. Також водій притягається до адміністративної відповідальності вдруге на протязі року за ст. 121. ЕНА 4647016 від 04.05.2025 ст. 121 ч. 1, керування водієм транспортним засобом, що має несправності п. 31. 4.3 ПДР.

Представник Рустамова Р.А. у судовому засіданні заперечувала проти обставин викладених у протоколі і надала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд заслухавши представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідив матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Також постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, зокрема за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (ч. 3).

Згідно з п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Під час дослідження матеріалів справи було встановлено, що 04.05.2025 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 4647016 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що і стало в подальшому підставою для складання даного протоколу за ч. 4 ст. 121 КУпАП від 04.08.2025 року.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем з непрацюючими габаритними вогнями.

Але в протоколі серії ЕПР1 №412113, зазначено, що водій керував автомобілем «Mercedes-Benz 815» днз НОМЕР_2 , без чинного акту огляду технічного контролю транспортних засобів.

Інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторно протягом року, суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пунктом 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством , якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідальність за частиною 4 статті 121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

В той же час зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З вищевикладеного вбачається, що притягнення ОСОБА_3 у травні 2025 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП було пов`язане з експлуатацією транспортного засобу з технічною несправністю (несправні задні габаритні вогні), тоді як у серпні 2025 року особа була зупинена за керування транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль (ч. 3 ст. 121 КУпАП). Вказані правопорушення, мають відмінний безпосередній об`єкт посягання (у першому випадку вимоги до технічного стану транспортного засобу, у другому обов`язок проходження періодичного контролю як умови допуску до експлуатації) та різний характер діяння (експлуатаційна несправність проти порушення процедурної вимоги). Тому вони не можуть визнаватися однорідними у розумінні ст. 35 КУпАП, а отже, повторності адміністративного правопорушення у даному випадку немає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутня повторність як кваліфікуюча ознака ч. 4 ст. 121 КУпАП, а відтак недоведено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом. Його вина у вчиненні інкримінованого діяння не підтверджується належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 121, 256, 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Портна