Єдиний унікальний номер 722/1884/25
Номер провадження 3/722/698/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423249, складеного 14.08.2025 року поліцейським відділення поліції №1 (м.Сокиряни) ДРВП в Чернівецькій області Проданом Б.В. вбачається, що 14.08.2025 року о 20 год. 10 хв. в м. Сокиряни на вулиці Січових Стрільців (Олександра Суворова) ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, на місці зупинки, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та, посилаючись на доводи викладені у поданому ним письмових поясненнях, просив закрити справу.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» на суд покладає обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження. Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух - це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

Одним з складів об`єктивної сторони вказаного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час кваліфікації правопорушень на транспорті транспортним засобом, відповідно до примітки в ст. 121 КУпАП, можна вважати всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї, тролейбуси, мотоцикли тощо.

Суб`єктом вказаного правопорушення є спеціальним. Це водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка (Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 р. № 2344-ІІІ).

Суб`єктивна сторона адміністративного проступку полягає у ставленні суб`єкта до вчиненого антигромадського діяння. Основною ознакою є вина. Вина охоплює дві можливі форми стану психіки: умисел (прямий і непрямий) і необережність (самовпевненість і недбалість).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.6-7 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1,2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423249, ОСОБА_1 , 14.08.2025 року о 20:10 год., в м. Сокиряни по вул. Січових Стрільців (Олександра Суворова), керував транспортним засобом марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки.

До вищезазначеного протоколу долучено DVD-диск, на якому містяться відомості щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме, що поліцейським ВП №1(м.Сокиряни) ОСОБА_2 14.08.2025 року було зупинено транспортний засіб марки «Чері Амулет», яким керував водій ОСОБА_1 , в ході розмови з останнім у працівника поліції виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому йому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобі за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до Сокирянської лікарні для проходження такого огляду, однак останній категорично відмовився від проходження огляду, що зафіксовано на відеозаписі.

Під час огляду відеозапису також було встановлено, що з боку працівника поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 , та упередженості до нього з боку працівника поліції. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_1 не заявляв та не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав, що вказує на погодження ним зі складеним відносно нього протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює доводи правопорушника про його невинуватість у зв`язку із тим, що він не керував 14.08.2025 року о 20:10 год. в м. Сокиряни по вул. Січових Стрільців (Олександра Суворова), транспортним засобом «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин зазначених у протоколі, оскільки його пояснення повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, на якому останній двіччі особисто підтверджує факт керування ним транспортним засобом, а також його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи зазначені під час розгляду даної справи з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених ним у письмових поясненнях.

За наведених обставин, суд розцінює письмові пояснення, як обраний спосіб захисту, направлений на уникнення відповідальності, який жодним доказом не підтверджений.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язково до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v.The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

Отже, об`єктивних причин відмови правопорушника від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння судом не встановлено, а наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксована подія, яка мала місце, та суд вважає його належним та допустимим доказом у даній справі. Крім цього, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості, його вина у вчиненні даного правопорушення доведена наступними письмовими доказами по справі, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423249 від 14.08.2025 року, який є документом, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та який засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із змісту якого встановлено, що в результаті проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та у якому вказано, що від проходження тесту на прилад «Драгер» ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.08.2025 року о 20 год. 40 хв. КНП Сокирянську ЦРЛ ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5483067 від 14.08.2025 року за ч.5 ст. 121 КУпАП та копією адмінпостанови БДР №997927 від 14.08.2025 року;

- інформацією про отримання посвідчення водія, виданої начальником ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області №97059-2025 від 19.08.2025 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2024 року видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- диском з відеозаписом здійсненим працівником поліції, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», на якому зафіксована подія, із якого встановлено, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я, проте останній відмовляється від проходження.

Досліджені докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними, тобто придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Зібрані докази оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи кожен окремо та в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), суд приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення в ході судового розгляду справи доведена в повному об`ємі, а кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є правильною, оскільки з достовірністю встановлено, що він відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що є достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення в межах санкції статті Закону за даний вид правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (р/р UA0024001, одержувач: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область/21081300, код одержувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк одержувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку одержувача (МФО) 899998), з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно вимог ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст. 307 КУпАП, оригінал платіжного документа необхідно подати до Сокирянського районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 ем штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути у примусовому виконанні подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян