Справа №750/2010/25
Провадження №3/750/899/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Александрова Д.О. (дистанційно),

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, головного сержанта, командира зенітного кулеметного взводу №1 зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237194 від 03.02.2025, ОСОБА_2 03.02.2025 о 09:46 год. в м. Чернігові по пр. Миру, 26, керував транспортним засобом BMW X4, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM 0324, результат огляду позитивний 1,32% проміле, з результатом згоден, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засіданні ОСОБА_2 не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою, зазначеною ним у протоколі, про виклик в судові засідання, від отримання яких останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_2 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_2 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_2 адвоката Александрова Д.О., проти чого заперечень від захисника не надійшло, останнім зазначено про неможливість явки його довірителя до суду, оскільки той є військовослужбовцем.

Захисник подав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, які підтримав в судовому засіданні, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що вина того не доведена належними доказами. Так, працівником поліції було порушено процедуру освідування, оскільки прилад останнім не було підготовлено до використання, що є порушенням інструкції на прилад драгер (сторінка 13 інструкції). Вказана інструкція передбачає правила використання приладу, яких необхідно дотримуватись. Після першої спроби продуття, працівником поліції не було замінено мундштук, а надано прилад для ще однієї спроби, ОСОБА_2 почав продуття під час якого і було виявлено, що прилад прогрівається. І лиш після того водію надали знову ж таки прилад з тим самим мундштуком на продуття, результат якого виявився позитивним. При чому об`єктивно результат 1,32% ставиться під сумнів після таких маніпуляцій з приладом і не заміни мундштука, що є порушенням інструкції до приладу Драгер, а також і з огляду на відсутність будь яких ознак сп`яніння у ОСОБА_2 , окрім його самостійного зазначення про вживання однієї склянки вина пів години до його зупинки. Крім того, працівниками поліції було порушено процедуру освідування, оскільки особі взагалі не роз`яснили його право пройти огляд у лікарні як з самого початку (або на місці зупинки або у лікарні), так і право особи не погодитись з результатами огляду на місці зупинки, що потягло б за собою право пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Він не знав як треба в такій ситуації поводитися, оскільки це було вперше, а поліцейські встановлений порядок не роз`яснили. З відеозапису, долученого до протоколу слідує, що працівниками поліції ОСОБА_2 був введений в оману стосовно наслідків складання на нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, поліцейський зазначає водію на його питання, що це вирішує суд, за порушення передбачено штраф та позбавлення права керування на 1 рік, однак якщо той вкаже, що він є військовим, то суд може не позбавити його права керування, чи взагалі нічого не буде, це вже залежить від ситуації. Якби ОСОБА_2 був ознайомлений з дійсними наслідками, знав про право не погодитись з результатом огляду на місці зупинки, то він би і не погодився, а введення в оману поліцейським вплинуло на його вибір. Також вказав, що оскільки ОСОБА_2 є військовим, то працівниками поліції неправомірно не було викликано ВСП. До того ж зазначив, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено поліцейським, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Фесюн Юлія Валеріївна, однак особу не те що не було доставлено до лікарні на огляд, ОСОБА_2 взагалі не роз`яснили його право пройти такий в закладі охорони здоров`я.

Опитаний в судовому засіданні поліцейський взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Чалюк М.А. пояснив суду, що водія було зупинено за порушення ПДР порушив рядність, за що було винесено відповідну постанову. Колега виявила ознаки алкогольного сп`яніння, водій погодився пройти огляд, результат був позитивний. Водій повідомив, що він військовий, але вони не зобов`язані повідомляти ВСП, робиться довідка і після винесення протоколу чергова частина бачить, що військовий і приймає рішення про повідомлення ВСП чи ні. Не пам`ятає скільки Рябущиць дув у мундштук, мундштук для однієї особи, можна і вдруге дути в нього, не було необхідності заміни. Може з першого разу він і не побачив об`єм, але це нічого не змінило. Він повідомив водію, що судова практика стосовно військових різна, його можуть і не позбавити права керування. Він надав інформацію згідно чинного законодавства. Процедуру він не порушував, протокол складав не він. Якби водій був би не згоден з результатом, то тоді б йому і запропонували пройти огляд у лікаря.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка поліцейський взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 пояснила суду, що вона складала протокол. Так, під час спілкування з водієм вона виявила ознаки алкогольного сп`яніння, запропонувала пройти огляд на місці, водій погодився, результат був позитивний, з ним він теж погодився, тому склала протокол. Здається, що водій нервував, тому вказала, що поведінка не відповідає обстановці. Завжди пропонують пройти огляд на місці, а якщо водій не погоджується, тільки тоді роз`ясняють право на лікаря. Ознаки виявила вона, направлення складала вона, а тестування проводив колега. Складають направлення до лікаря, хоча і не пропонують пройти у лікаря. ОСОБА_2 не направляли до лікаря, оскільки не було необхідності, якби він не погодився з результатом, тоді б запропонували пройти огляд у лікарні. В направленні дані не відповідають дійсності, що водій доставлявся на огляд. Вона особисто мундштук не змінює, вони діють на власний розсуд.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та надані захисником Александровим Д.О. документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу серії ЕПР1 №237194 від 03.02.2025, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час спілкування з ОСОБА_2 , працівник поліції назвав такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. При чому, огляд водія працівником поліції не проводився, така лише після зазначення ознак, попрохала водія вийти з авто та видихнути в її бік, тоді як руки не оглядала, а поведінка водія була звичайною, він відповідав на всі питання поліцейських після зупинки спокійно, врівноважено, надавав документи. Після видиху в бік працівника поліції, водію вказали, що вбачають запах алкоголю і поліцейська запропонувала пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер.

Тобто, під час перегляду відеозапису, виникли сумніви щодо виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протоколі та акті огляду, оскільки, відповідно до відеозапису, працівник поліції фактично навіть не встановлює зазначені ознаки «виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці». В судовому засіданні працівниця поліції зазначила, що здається водій нервував, а тому це є поведінкою, що не відповідає обстановці, разом з тим, нервування на відеозаписі взагалі не вбачається. Так, запаху алкоголю відеокамера не передає, проте з відеозапису слідує, що при розмові з поліцейськими наявність поведінки, що не відповідає обстановці, у ОСОБА_2 не вбачається, на питання працівників він відповідає чітко, поводить себе спокійно, веде бесіду з іншим працівником поліції, який в подальшому, о 10:02 год (зупинили водія о 09:46 год.) вказує, що «враховуючи, що ви нормальна людина, нормально спілкуєтесь, військовий, вам треба знайти тверезого водія…», що є підтвердженням відсутності такої ознаки у водія, як поведінка, що не відповідає обстановці. Перевірка на наявність тремору пальців рук взагалі не проводилась працівниками поліції, і з яких підстав така була вказана належним чином не обгрунтовано.

При цьому, описані в Інструкції ознаки алкогольного сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними.

Тобто, під час перегляду відеозапису, встановлено сумнівність щодо виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_2 мав запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінку, що не відповідає обстановці, в той час, відповідно до відеозапису, працівник поліції фактично навіть не встановлює такі оглядом особи.

На прохання працівника поліції ОСОБА_2 видихає в її бік, після чого отримує пропозицію пройти огляд на місці зупинки, на що той погодився. Після третьої спроби продуття, прилад видав результат 1,32‰ проміле, і на питання поліцейського чи згоден ОСОБА_2 з результатом, той відповів, що «не спорить». При цьому, поліцейським не було роз`яснено водієві його право на проходження огляду на стан сп`яніння не лише на місці зупинки, а й у лікарні, як і право не погодитись з результатом освідування, проведеним на місці зупинки, яке потягне за собою пропозицію пройти такий огляд у медичному закладі.

Відповідно до «Інструкції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І «Інструкції»).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень захисника ОСОБА_2 адвоката Александрова Д.О., а також з відеозапису, долученого до протоколу, який було відтворено в судовому засіданні, вбачається, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на виявлення стану сп`яніння особи, оскільки ОСОБА_2 з самого початку працівниками поліції не було роз`яснено право на проходження процедури освідування як на місці зупинки так і у медичному закладі, а запропоновано лише пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. При цьому, водій погодився пройти такий огляд на місці зупинки. Крім того, з відеозапису слідує, що водію дійсно не повідомлялось і про його право на проходження огляду у лікарні в разі його незгоди з результатами огляду. Суд констатує, що згідно пункту 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і ОСОБА_2 дотримався вказаної вимоги, однак останній не зобов`язаний знати вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП про порядок проходження такої процедури і право на проходження огляду не лише на місці зупинки, а й на право не погодитись з результатами огляду, проведеного на місці зупинки і проходження в такому випадку огляду у медичному закладі, про таке право йому мали б роз`яснити працівники поліції, однак згідно відеозапису таке право йому роз`яснено не було. Також, працівник поліції запитує чи згоден ОСОБА_2 з результатом приладу Драгер, при цьому про право водія на незгоду з результатами і в такому випадку можливість пройти огляд у лікаря, йому не повідомляють.

Таким чином, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог п. п. 8,12,13 Інструкції, тобто результати огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного поліцейськими 03.02.2025 року на місці зупинки за допомогою приладу Драгер щодо ОСОБА_2 .

Більш того, суд вважає слушними зауваження захисника з приводу того, що сама процедура продуття приладу Драгер була порушена, оскільки перша спроба продуття була не вдалою, водію не пояснили як саме він має видувати повітря, і поліцейський тут же дає прилад знову на продуття ОСОБА_2 , останній починає дути, однак в цей час працівником поліції було виявлено, що прилад ще не готовий, розігрівається. І після сигналу приладу такий знову було надано водію на продуття, без заміни мундштука. В такому випадку у суду наявні обґрунтовані сумніви в отриманому результаті 1,32% проміле, як з огляду на зовнішній вигляд водія, його поведінку весь час з моменту зупинки до складання протоколу, так і з огляду на те, що в подальшому останньому не було роз`яснено права на незгоду з результатом і проходження огляду в такому випадку у лікаря, а також і з огляду на те, що особою було здійснено продуття приладу в момент його підготовки до цього, і вказане могло в дійсності вплинути на отриманий результат. При цьому, слушним є посилання захисника й на те, що ОСОБА_2 не було роз`яснено усі негативні наслідки, після чого, знаючи й про своє право не погодитись з результатом огляду (яке йому також не було роз`яснено), останній змінив би свою позицію і бажав би пройти огляд у лікаря.

До того ж, суд вважає і слушними посилання захисника на те, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено поліцейським, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Фесюн Юлія Валеріївна, тоді як тому навіть не було роз`яснено право на проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до вимог чинного законодавства, складається у випадку згоди особи, стосовно якої проводився огляд, з результатами такого огляду, що також підтверджується графою в формі заповнення Акту - «з результатами згоден». У разі незгоди з результатами огляду, водію надається направлення на проведення огляду у закладах охорони здоров`я та організовується його доставка. Матеріали справи не можуть одночасно містити Акт та Направлення, адже ці документи суперечать одне одному. Як слідує з відеозапису, ОСОБА_2 не доставлявся в заклад охорони здоров`я взагалі, ба більше він навіть не знав про своє право пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я за виданим направленням (хоча в такому, у даному випадку, вказано, що його туди було доставленою), оскільки про таке йому ніхто не роз`яснив, тобто наявні докази у справі містять суперечності.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що ж стосується покликання захисника на те, що працівниками поліції не було викликано на місце ВСП, оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем, суд зауважує, що такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Крім того, слід зазначити про вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237194 від 03.02.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.02.2025, чек з результатами тестування на приладу Дрегер Alcotest 7510 ARLM-0324 від 03.02.2025 з результатом 1,32 ‰ проміле, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.02.2025, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3994864 від 03.02.2025, розписку ОСОБА_2 від 03.02.2025, рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП від Чернігівській області ДПП сержанта поліції Юлії Фесюн від 03.02.2025, відеозапис до протоколу серії ЕПР1 №237194 від 03.02.2025, а також долучену захисником інструкцію до приладу Драгер, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом презумпції невинуватості та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_2 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи захисника Александрова Д.О., щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану такого сп`яніння, не спростовано як наданими матеріалами, так і поясненнями свідків, опитаних в судовому засіданні, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь