Справа № 466/4046/25 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/811/1181/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Куця В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Куця В.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2025року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.04.2025 о 17:31:00 год. у м.Львові на вул.Замарстинівська, 217 керував транспортним засобом марки «AUDI A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник адвокат Куць І.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що постанова судді щодо ОСОБА_1 була оприлюднена лише 28.07.2025, про яку лише цього числа стало відомо ОСОБА_1 та його захиснику.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або експлуатував його.

Зазначає, що на відеозаписі зафіксовано, що на момент прибуття поліції, автомобіль був пошкоджений та перебував у нерухомому стані, йог двигун був вимкнений, при цьому жоден свідок не зазначив, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Апелянт стверджує, що за кермом автомобіля «AUDI A7» перебував син ОСОБА_1 , який приїхав з мамою, щоб забрати автомобіль батька, та саме син спричинив ДТП.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги показання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з приводу вищевказаних обставин.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Куця В.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: даними протоколу серії ЕПР 1 №172353 від 22.04.2025, у якому зазначеного, що 22.04.2025 о 17:31:00 год. у м.Львові на вул.Замарстинівська, 217 керував транспортним засобом марки «AUDI A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.04.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_4 відмовився проїхати у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» для проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4); відеофайлами із відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що відеозапису з місці події вбачається, що водій ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови та відмовився від проходження огляну на стан сп`яніння, після чого йому було роз`яснено наслідки у вигляді складання протоколу (а.с.3); рапортом поліцейського щодо обставин виявлення та документування інкримінованих ОСОБА_1 дій від 22.04.2025 (а.с5), яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДРводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебував його син апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями ОСОБА_1 , яка на місці пригоди повідомила про обставини ДТП за участі двох автомобілів, однак не зазначила хто перебував за кермом автомобіля «AUDI A7». При цьому показання свідка ОСОБА_3 , які останній надав у суді першої інстнції про те, що він керував ТЗ «AUDI A7» спростовуються матеріалами справи, а саме оглянутим відеозаписом з камери поліцейського, де на 17.40 год., в той час як ОСОБА_1 знаходиться на задньому сидінні з ознаками алкогольного спяніння, за кермом та /або в автомобілі ОСОБА_3 не було. Перед цим, на оглянутому відео ОСОБА_3 не було і на місці події, останній прибув на місце ДТП пізніше.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити захиснику адвокату Куцю Володимиру Васильовичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Куця Володимира Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА