Справа№ 953/8243/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю секретаря судового засідання Драгана О.А., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова дві справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

31.07.2025 о 17.03 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Кірпічева, буд. 1, керував транспортним засобом «ГАЗ 2413», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, правопорушення було вчинено повторно протягом року.

31.07.2025 о 17.03 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Кирпичева, буд. 1, керував транспортним засобом «ГАЗ 2413», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» номер приладу 0251 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився. Двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2025 дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження (а.с. 45).

ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з протоколами про адміністративні правопорушення, зазначив, що 31.07.2025 він ремонтував автомобіль, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, автомобіль був не на ходу, та він ним не керував.

Суд, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справ, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 408367 від 031.78.2025 (а.с. 1), фактичними даними, що містяться на дисках з відео-матеріалами, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення (а.с. 3), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3031207 від 12.09.2024 (а.с. 7), постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 (а.с. 8-9).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3031207 на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративний штраф у розмірі 20400 грн. (а.с. 7).

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 8-9).

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , транспортний засіб «ГАЗ 2413», д.н.з. НОМЕР_1 , належить Інституту Сітенко хребта та суглобів.

Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний транспортний засіб йому не належить, даних, що у ОСОБА_1 у приватній власності є інший транспортний засіб, матеріали адміністративних справ не містять.

Враховуючи викладене, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 408371 від 31.07.2025 (а.с. 19), фактичними даними, що містяться на дисках з відео-матеріалами, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення (а.с. 21), постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 (а.с. 26-28), постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 (а.с. 32-33), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2025 (а.с. 34), актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 35).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення надано диски з відео-матеріалами, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 21).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 408371 від 31.07.2025 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 нічого не зазначив (а.с. 19).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Поліцейськими протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 408371 від 31.07.2025 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с. 32-33).

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с. 26-28).

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене двічі протягом року.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за кожне з адміністративних правопорушень, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , транспортний засіб «ГАЗ 2413», д.н.з. НОМЕР_1 належить Інституту Сітенко хребта та суглобів.

Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, оскільки вказаний транспортний засіб йому не належить, даних, що у ОСОБА_1 у приватній власності є інший транспортний засіб, матеріали адміністративної справи не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу.

Оплатне вилучення та конфіскація не застосовується в зв`язку із тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є власником транспортного засобу, яким керувала.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, та за ч. 5 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, за кожне з правопорушень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України, суд остаточно застосовує до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Щодо доводів ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом, таку позицію суд вважає способом захисту, такі доводи спростовуються доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи. Виходячи з загального обсягу відеоматеріалів, відеозаписи містять зафіксовані достатні дані, що дають можливість надати оцінку діям особи. На відеозаписі «export-hfcip (1)» зафіксовано, як 31.07.2025 о 17.49 год., в ході спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 останній повідомив, що припаркував автомобіль, оскільки у нього спустило колесо. Відео, які містяться в матеріалах справи, та подальша поведінка ОСОБА_1 , що зафіксована на відеозаписах, свідчать про обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, та спростовують зазначені вище пояснення ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративних правопорушень, предсьачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 36, 40?, 126, 130, 283, 284 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 3 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (Код бюджетної класифікації: 21081300, одержувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, розрахунковий рахунок: № UA0020001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ одержувача: 37874947, код банку МФО банку: 899998, призначення платежу: сплата штрафу) в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на рахунок - (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ").

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000 грн, протягом 15 днів з дня вручення йому постанови, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу в сумі 102000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя С.О. Муратова