Єдиний унікальний номер справи 333/6810/25
Номер провадження 3/333/2581/25
ПОСТАНОВА

іменем України

про накладення адміністративного стягнення

02 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю:головуючого судді секретаря судового засідання захисника адвоката Стоматова Е.Г. ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України у відношенні:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394571 від 17 липня 2025 року, 17 липня 2025 року о 17 годині 54 хвилині в м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 7, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 0,47%. Тест № 3558. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Велась відеофіксація на бодікамеру.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Цмокаленко О.С. заявила клопотання про закриття провадження по справі. В обґрунтування зазначила, що з висновками протоколу ЕПР1 № 394571 від 17.07.2025 ОСОБА_2 не погоджується. На його думку викладені факти в протоколі неповні і необ`єктивні, висновки протоколу про наявність в його діях складу правопорушення є такими, які не відповідають фактичним обставинам справи, винним себе ОСОБА_2 не визнає, на підставі наступного. В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 з результатом згоден. Проте на відеозаписі відсутня чітка відповідь ОСОБА_2 про згоду з результатами тесту, зробленого за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820. Від проходження повного медичного огляду у лікаря нарколога ОСОБА_2 не відмовлявся. Також, звертаємо увагу, що перед контрольним заміром повітря прилад Drager Alcotest 6820 вже показував 0,357, про що озвучено працівником поліції та зафіксовано на відеозаписі. Водій ОСОБА_2 заперечує факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав алкогольних напоїв. На відеозаписі явні ознаки алкогольного сп`яніння не спостерігаються. За даними відео під час огляду ОСОБА_2 біоматеріали не відбирались. В п. 3 Інструкції перелічені ознаки алкогольного сп`яніння, які є вичерпними, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_2 не вбачається явних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, саме у нього відсутній запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. З відеозапису вбачається, що працівник поліції дійшов висновку про наявність у ОСОБА_2 алкогольного сп`яніння лише за наявності наступних ознак, а саме: наявність запаху алкоголю з автомобіля, почервоніння обличчя та тремтіння рук. ОСОБА_2 пояснив що їхав з пляжу, тобто червоний колір обличчя є наслідком перебування довгий час на сонці. На відеозапису тремтіння рук не зафіксовано. Запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_2 не виявлено та не зафіксовано відеозаписом. В той же час, в рапорті інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Алексєєнко І. від 17.07.2025, який складений не на місті події, зазначена зовсім інша інформація. Так в акті зазначено, що під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Тобто інформація, яка зазначена в рапорті не відповідає фактичним обставинам, які зафіксовані на відеозапису з бодікам Motorola solution VB 400 474019. Пунктом 7 розділу ІІ Інструкція, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,042 проміле - у діапазоні від 0 до 0,84 проміле. Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається. Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_2 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену границями допустимої похибки під час експлуатування приладу. Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Проте в порушення вищезазначених приписів працівники поліції не забезпечили водія ОСОБА_2 доставку до найближчого закладу охорони здоров`я. Аналіз відеозапису, на якому видно звичайний колір обличчя водія, як він розмовляє з поліцейськими, відсутність явних ознак тремтіння рук та пальців, що дає підстави судити про відсутність у ОСОБА_2 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, покажчик технічного приладу становив 0,47 проміле алкоголю, що з урахуванням похибки під час експлуатації технічного приладу є незначним відхиленням від норми, з`ясування з боку поліцейських, чи він згодний з результатами огляду і відсутність забезпечення доставки ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони, поза розумним сумнівом не доводять винуватості водія у порушенні п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, вислухавши пояснення захисника, дійшов такого висновку.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, повністю стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності, які належним чином оцінені судом з точки зору їх належності та допустимості.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, долучених до матеріалів справи: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 394571 від 17 липня 2025 року; рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Алексєєнко І., актом оглядом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest Drager 6820, результати огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,47% проміле, з результатами тестування на алкоголь до протоколу ЕПР1 № 394571 ОСОБА_2 погодився, про що свідчить його підпис, довідкою виданою старшим інспектором відділу з адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП майором поліції Тонковською О. відповідно до якої ОСОБА_2 повторності за ст.. 130 КУпАП не має та отримав посвідчення водія, відеозаписом події.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З дослідженого в судовому засіданні відеозаписів, які були зафіксовані на боді-камеру вбачається, що дійсно, гр.. ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , також даний факт не заперечувався захисником, був підтверджений в судовому засіданні.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп`яніння з урахуванням положень Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована УРСР 25 квітня 1974 року, то апеляційний суд вважає, що положення зазначеної Конвенції застосуванню, у даному випадку, не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 %.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у суду.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Правопорушення, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 входить до Глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» у зв`язку з чим, при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкцією ч. 1 ст.130КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв, а також інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Крім цього, відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130,ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок /сімнадцять тисяч гривень нуль-нуль копійок/ з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять гривень шістдесят копійок/.

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов