Справа № 708/1000/25
Провадження № 3/708/362/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А. О. розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , прож: АДРЕСА_2 , військового,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 22 год 45 хв у с. Боровиця по вул. Алея Миру керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6810, результат 1,17 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав повністю, та пояснив, що на той час він прибув із зони бойових дій та дозволив собі вжити спиртні напої у позаслужбовий час та ліг спати. Згодом йому зателефонували та повідомили, що один із автомобілів з`їхав у кювет, тому їм потрібна допомога, а саме витягнути автомобіль. Оскільки він відповідальний за цю одиницю техніки, не думаючи про можливі наслідки він поїхав на допомогу. Вже коли завершили і автомобіль поїхав до місця тимчасової дислокації він розвернувся посеред дороги, у цей час його помітили працівники поліції та зупинили. Під час складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 про подію повідомив командира і на місце зупинки приїхали інші військовослужбовці забрати його автомобіль. Щиро розкаявся та просив суд урахувати клопотання командира про пом`якшення йому відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи судом установлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427326 від 18.08.2025;

- даними карти обліку адміністративного правопорушення від 18.08.2025;

- даним рапорту від 18.08.2025;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5516908 від 18.08.2025;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого встановлено наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння - 1,17 проміле;

- даними висновку приладу алкотестера "Drager" № 6810 від 18.08.2025, відповідно до якого результат тесту 1.17 %;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2025 відповідно до якого результат огляду 1.17 проміле;

- даними довідки про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ;

- витягом з ІПНП посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ;

- даними оптичних дисків DVD R, якими підтверджений факт керування транспортним засобом, факт проходження огляду на визначення стан алкогольного сп`яніння та визначений результат.

З урахуванням наведеного в діях ОСОБА_1 встановлено факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за вчинення якого передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення суддею не встановлені.

Обставини, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не встановлені.

За наслідками розгляду поданого ОСОБА_1 клопотання його безпосереднього командира про пом`якшення адміністративної відповідальності суд ураховує таке.

Вчинене ним порушення, ураховуючи тяжкість визначеного законодавцем покарання, не може бути визнано малозначним.

Відсутність злого умислу у діях ОСОБА_1 жодним чином не впливає на кваліфікацію його дій та вид і міру стягнення. Крім того, на переконання суду у більшості аналогічних випадків порушники не мають наміру порушувати Правила дорожнього руху, оскільки мають впевненість, що зможуть залишитися непоміченими і не будуть притягнуті до відповідальності.

Притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за місцем несення служби за вчинене порушення жодним чином не перешкоджає його притягненню до адміністративної відповідальності оскільки наявна у Конституції України заборона подвійного притягнення стосується притягнень за одне порушення до одного виду відповідальності.

Позитивні службові характеристики та наявність статусу учасника бойових дій безумовно є такими, що підлягають урахуванню судом під час вирішення питання про вид та міру стягнення за вчинене порушення, проте у правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавець визначив один вид відповідальності у визначеному розмірі, що виключає можливість суду призначати стягнення, яке не визначено диспозицією цієї статті.

Повідомлення про наявність крайньої необхідності керувати транспортним засобом, яка обумовлена нагальною потребою надати допомогу іншому військовослужбовцю виїхати з кювету, суд оцінює критично.

Аналізуючи наведене суд урахував, що відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Зокрема, під час розгляду справи суд установив, що для надання допомоги була реальна можливість направити інших військовослужбовців та місце події, які змогли приїхати і надати допомогу самому ОСОБА_1 , який під час складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення був відсторонений від керування в порядку статті 266 КУпАП. Відповідно вони мали об`єктивну можливість прибути для надання допомоги разом із ним, перебуваючи за кермом його автомобіля, або замість нього з`їздити самостійно.

Окремо суд ураховує, що відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП регламентовано, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З аналізу наведено наявні підстави стверджувати, що законодавець визначив підстави, за яких позбавлення спеціального права може судом не застосовуватися. Зокрема це стосується осіб із інвалідністю, які відповідно до міжнародних зобов`язань нашої держави мають додаткові гарантії. Натомість така можливість не передбачена законодавцем і для уразливої категорії громадян у випадку вчинення ними разового грубого порушення порядку користування правом керування транспортним засобом. За таких обставин суд позбавлений можливості не застосовувати обов`язкове додаткове стягнення до ОСОБА_1 за вчинене ним разову грубе порушення Правил дорожнього руху.

Ураховуючи наведений аналіз доказів суддя дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черк.обл./тг м. Чигирин/21081300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37930566, рахунок: UA0023001, код класифікації доходів бюджету: 21081300)у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: казначейство України (ел.адм. подат.), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що:

- штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП);

- в разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом;

- в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень;

- розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч. 3 ст. 307 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ