Справа № 515/1270/25
Провадження № 3/515/1622/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшла від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого інженером 1 категорії відділу техногенно-екологічної безпеки Кілійського міжрайонного управління водного господарства,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року приблизно о 12 год 08 хв ОСОБА_1 по вул.Князєва в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керував автомобілем марки ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервонінням очей, різким запахом алкоголю з порожнини рота, невиразною вимовою. Від проходження медичного огляду з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Далі, 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 , приблизно о 12 год 10 хв, перебуваючи на вул.Князєва в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області не виконав законну вимогу працівників поліції залишити автомобіль для проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, намагався зникнути на автомобілі, а після зупинки, задля запобігання можливості спричинення шкоди собі та оточуючим, поліцейським на нього були одягнуті кайданки.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 року справу № 515/1270/25 (провадження № 3/515/1622/25) та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 року справу №515/1299/25 (провадження №3/515/1652/25) відносно ОСОБА_1 передано у провадження судді Дем`янової О.А.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 27 серпня 2025 року справи об`єднані в одне провадження за № 515/1270/25 (провадження №3/515/1622/25).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав. Надав суду письмові пояснення щодо адміністративної справи №515/1270/25, в яких зазначив, що 11 серпня 2025 року 12 год 00 хв він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , який керував належним йому автомобілем марки ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 , їхали з СТ «Меліоратор» в напрямку м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області. Його велосипед, на якому ОСОБА_1 приїхав на СТ «Меліоратор», знаходився в багажнику автомобіля. Під час руху, при в`їзді в м.Татарбунари по вул.Князева, кермо автомобіля заклинило, тому ОСОБА_3 заглушив автомобіль та пішов за охолоджуючою рідиною, а ОСОБА_1 залишився сидіти на передньому сидінні з метою його охорони, де його застали двоє людей у формі, схожій на поліцейську. Один з них представився капітаном поліції Бошковим та запросив його документи та, вирішивши на власний розсуд, що автомобіль належить ОСОБА_1 та саме він ним керував, запросив документи не автомобіль. Оскільки документів ні на особу, ні на автомобіль не було, ОСОБА_4 запропонував показати документи в мобільному додатку «ДІЯ», але надати їх не представилося, оскільки вказаний додаток на телефону ОСОБА_1 не був встановлений. При цьому зазначив, що його посвідчення водія знаходилося вдома в його транспортному засобі, а технічний паспорт на автомобіль ВАЗ, в якому він перебував, у його власника. Далі, ОСОБА_4 запропонував йому пройти перевірку на стан сп`яніння з використанням алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому, проте несвідомо погодився проїхати до лікарні на медичне обстеження, не зрозумівши до кінця цієї пропозиції поліцейського. Також, не погодився з формулюванням у протоколі про адміністративне правопорушення щодо факту керування транспортним засобом, оскільки лише знаходився за кермом автомобіля, який не був у стані руху (знаходився в нерухомому стані), що не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Далі, після того як він припаркував транспортний засіб у безпечному місці, був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом та закутий у кайданки, проте ніякі акти, які зафіксували ці дії працівників поліції, не були складені та до матеріалів справи не додані. Погодився, що після закування у кайданки, він почав почувати себе некомфортно, тому його поведінка змінилася та він почав себе грубо поводити та не контролював свої емоції. Не погодився також, із письмовим Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Саратську ЦРЛ, оскільки такої організації не існує, а існує Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня». Крім того, сержант поліції ОСОБА_5 , яка підписала зазначене направлення, не вказала номер, серію службового посвідчення, що є прямим обов`язком ідентифікації поліцейського та обов`язковою складовою протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Також, вказав на порушення капітаном поліції Бошковим Закону України «Про захист персональних даних» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ від 18.12.2018 року №1026, яке полягало у тому, що поліцейський після доставлення його до відділення поліції, сфотографував персональні данні ОСОБА_1 на власний мобільний телефон та показав перед камерою відео фіксації його посвідчення водія на власному мобільному телефоні, оскільки зазначені засоби не входять до переліку дозволених пристроїв для відео фіксації, до якого входять лише службові камери на одязі, відео реєстратори на службових автомобілях та стаціонарні камери. Підсумовуючи викладене, зауважив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права і обов`язки, гарантовані ст..ст.55,56,59,63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі, просив додати до матеріалів справи його характеристику з місця роботи і не застосовувати до нього санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та долучені до них матеріали, та диск із відеозаписом, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21, 22 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив ці вимоги Правил, а саме відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

За правилами ст. 266 КУпАП водії, виключно щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають медичному оглядові на такий стан. Ці правила корелюють з приписами п. п. 2, 3 та 7 Розділу І, п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, за якими огляду на стан сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння виключно за наявності таких ознак.

Таким чином, протиправність та караність відмови водіїв від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння випливає з обґрунтованості первинних підозр з боку працівників поліції щодо існування у водія саме такого стану, тобто стану сп`яніння.

На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність його винуватості в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп.

Крім того, повністю доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419539 від 11.08.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, від підпису протоколу відмовився;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5454121 від 11.08.2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5453897 від 11.08.2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.08.2025 року. Від огляду відмовився;

-довідкою ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 11.08.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 11.08.2021 року, термін дії з 11.08.2021 року по 11.08.2051 року, орган, що видав ТСЦ 5145, не вилучалось;

-диском з відеозаписом;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №172299 від 11.08.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, від підпису протоколу відмовився;

-копією протоколу про адміністративне затримання зі ст.185 КУпАП від 11.08.2025 року, від підпису у протоколі відмовився.

Суд критично оцінює захисну версію подій, яку повідомив ОСОБА_1 суду вказавши, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився на передньому сидінні автомобіля, оскільки вона спростована дослідженим відеозаписом з місця події, а також його показаннями на місці у момент, коли до нього під`їхали працівники поліції.

Так, на дослідженому відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, спочатку не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте на відео він підтвердив цей факт, надавши пояснення поліцейському про те, що він їхав з СТ «Меліоратор», оскільки дізнався, що його матері стало погано та він направляється до неї. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 в подальшому здійснював рух на транспортному засобі та керування ним. Суд також критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, а їхав не велосипеді, який нібито знаходиться у багажнику автомобіля, оскільки на відео велосипеда поблизу не було, а зважаючи на його габарити, він не міг бути поміщений до багажника автомобіля таким чином, щоб його наявність не була помічена ззовні. Також, сумніву слід піддати пояснення ОСОБА_1 , що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_6 , який відійшов на певний час від автомобіля, оскільки під час розмови з поліцейськими він не згадував про цю особу, не вказував, що саме він як власник автомобіля був за кермом. Клопотання щодо виклику у судове засідання та допиту у якості свідка зазначеної особи ОСОБА_1 не заявив.

Із дослідженого судом відеозапису чітко вбачається перша пропозиція поліцейського для визначення наявності стану алкогольного сп`яніння продути на місці алкотестер «Драгер», на яку порушник не погодився та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі також відмовився. Натомість на відео зафіксовано його пояснення, що він випив пляшку пива о 07 годині ранку.

Також, із дослідженого відеозапису вбачається повторна пропозиція поліцейського пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в салоні поліцейського автомобіля на що ОСОБА_1 також відмовився.

Відповідно до пп. 3 та 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Підпунктами 6 та 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З наведених норм вбачається, що огляд водія на виявлення перебування в стані алкогольного сп`яніння проводиться виключно на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи від проведення такого огляду або у разі незгоди з його результатами - у медичному закладі.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, враховуючи той факт, що поліцейським застосовані технічні засоби для здійснення відеозапису з метою фіксування процедури проведення огляду на визначення перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в справі наявні належні та допустимі докази, які є достатніми та в повній мірі підтверджують обставини, що мають значення для справи, та які не визнаються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів того, що особа з незалежних від неї причин не могла здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження матеріали справи не містять.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції доведена у повному обсязі.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

З наданого до суду відеозапису видно, як працівник поліції вимагає від ОСОБА_1 не заводити машину, і прибрати машину з проїзної частини дороги шляхом штовхання, проте ОСОБА_1 не лише завів двигун автомобіля але і проїхав значну частину шляху і працівникам поліції довелось його наздоганяти. Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що він лише хотів прибрати транспортний засіб з дороги, а завести автомобіль і поїхати його спровокував працівник поліції, оскільки це повністю спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому чітко видно і чути, як працівник поліції кілька разів вимагав від ОСОБА_1 не заводити транспортний засіб. Крім того, шлях, який проїхав ОСОБА_1 значно перевищує шлях до узбіччя. Навпаки, на відео зафіксовано швидкий рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на значну відстань та переслідування поліцейськими ОСОБА_1 із застосуванням звукових сигнальних пристроїв.

Наведені докази є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст.185 КУпАП та у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності його вини у вчиненні цих адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За підтвердження події і складу адміністративних правопорушень, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності з урахуванням ст. 36 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу, враховуючи санкцію ч.1 ст.130 КУпАП в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст. 36, 40-1, ч.1 ст.130, 185, 280, 283-284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений протягом 15 днів з дня отримання даної постанови, шляхом його внесення за наступними реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA0015001, код КДБ: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтями 307, 308 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А.Дем`янова