ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/565/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Білицького Є.М. на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 24 листопада 2024 року, інспектором УПП в Запорізькій області ДПП відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180944 за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 24 листопада 2024 року о 09:32 в м. Запоріжжя, бульвар Вінтера 50, гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував екскаватором-навантажувачем JCB ЗСХ SITEMASTER н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з за допомогою Alcotest Drager 6820, результат позитивний 0,83 проміле, тест 2608. Від керування відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Білицький Є.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 1 ст. 130 КУпАП за правопорушення, яке не скоював та при наявності чисельних порушень з боку поліцейських під час складання відносно нього протоколу, що не було враховано суддею суду першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови. Крім того вважає, що суддею не перевірено наявні докази, що спростовують вину ОСОБА_1 , внаслідок чого винесена незаконна постанова, яка підлягає скасуванню.

Разом із цим вказав, що судом першої інстанції в порушення вимог чинного законодавства не здійснено виготовлення та вручення копії постанови ОСОБА_1 , а також не внесено її до ЄДРСР, що фактично завадило стороні захисту здійснити належну підготовку та обґрунтування самої апеляційної скарги.

Вказав, що ОСОБА_2 здійснював рух на службовому транспорті екскаваторі-навантажувачі JCB ЗСХ SITEMASTER н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений співробітниками поліції. При цьому, поліцейські не повідомили ОСОБА_1 причини зупинки та не роз`яснили йому його процесуальних прав, а одразу запитали чи вживав він алкогольні напої та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, він надав згоду та пройшов огляд на місці за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат якого склав - 0,83 проміле. При цьому, поліцейськими жодних документів, зокрема сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу ОСОБА_1 не було продемонстровано, не було і враховано температуру зовнішнього повітря та допустимі похибки самого приладу. Після чого відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за правопорушення яке він не скоював, оскільки не вживав жодних алкогольних напоїв.

Стверджує, що протокол відносно ОСОБА_1 не відображає всіх обставин справи та не відповідає вимогам, передбаченим КУпАП, Постанові КМУ № 1103, Інструкції « 1542/735, Інструкції №1376, Інструкції МВС України № 1395. Наведене обґрунтовує тим, що зібрані працівниками поліції докази, викладені в протоколі події не відповідають фактичним обставинам даної справи та складені за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений без участі свідків, а відеозапис співробітники поліції не включили з моменту початку виконання своїх службових обов`язків, а потім виключили до моменту складання зазначеного протоколу.

Звертає увагу суду, що мундштук, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, був наданий йому у розпечатаному вигляді та деякий час знаходився на повітрі, що дає хибний результат тесту. Крім того, технічний прилад, має прострочений термін калібровки, через що результати видані таким приладом не можуть бути визнані доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановити нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

12 вересня 2025 року адвокат Білицький Є.М. звернувся до Запорізького апеляційного суду з клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги. Як підставу неможливості прибуття в судове засідання вказав зайнятість в іншому процесі.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суддя апеляційного суду вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки доказів на підтвердження поважності причини своєї неявки в судове засідання апеляційного суду, адвокатом Білицьким Є.М. не надано.

Слід зазначити, що судові засідання, які були призначені на 2 травня 2025 року, 22 травня 2025 року, 6 червня 2025 року, 4 липня 2025 року та 18 липня 2025 року, вже відкладалися за клопотаннями сторони захисту.

Суддя апеляційного суду вважає, що у ОСОБА_1 та його захисника адвоката Білицького Є.М. було достатньо часу задля віднайдення можливості бути присутніми при апеляційному розгляді власної апеляційної скарги, а тому розгляд справи, згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180944 від 24 листопада 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук;

- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2608 виготовленою о 09 годині 36 хвилин 24 листопада 2024 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,83;% ;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відеозапис події, який міститься в матеріалах справи засвідчує, що з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведений огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6820» за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,83 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом у роздруківці до протоколу з приладу «Драгер 6820» від 24 листопада 2024 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. В п. 14 протоколу зазначив, що згоден із суттю правопорушення.

Отже, зміст оглянутого відеозапису повністю спростовує доводи сторони захисту щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду, порушення інструкції щодо використання приладу «Драгер 6820» та підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи автора апеляції щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

При цьому, відеозапис події засвідчує, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стала наявна в розпорядженні співробітників поліції інформація про перебування водія екскаватора-навантажувача JCB ЗСХ SITEMASTER н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було продемонстровано сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 5 Розділу ІІ інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 на місці зупинки жодних вимог щодо пред`явлення вказаних документів не заявляв.

Доводи апелянта стосовно можливої похибки показань газоаналізатора є необґрунтованими та не виходять за межі припущень, оскільки з роздрукованого результату приладу «Драгер 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось в межах міжповірочного інтервалу та є діючим, відтак підстави для визнання його результату недійсним відсутні.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис в протоколі.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 проводився за відсутністю двох свідків, також є безпідставними. Так, відповідно до вимог п.4 цієї Інструкції, а також ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості застосування таких засобів.

У даному випадку, процедура проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його згода з результатом проведеного огляду на місці запинки транспортного засобу була зафіксована за допомогою технічних засобів, а тому працівниками поліції обґрунтовано не було залучено двох свідків.

Наявним в справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, процедуру проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 , відсутність заперечень з боку водія щодо результату проведеного огляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Білицького Євгена Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/10173/24