П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№443240 від 04.09.2025 вбачається, що 04.09.2025 11:20:00 траса М06 801 км. водій ОСОБА_2 керуючи тз Renault Express НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на відбійник. В результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження із матеріальними збиткам. Чим порушив п.12.1 ПДР. водій ТЗ не врахував безп. швидкості руху, осб. вантажу, стану ТЗ. Відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, слід зазначити, що судова повістка у формі sms повідомлень направлялися на йому на його мобільний номер телефону в мобільному додатку Viber. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно вимог п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з матеріалів справи вказаних вимог ОСОБА_1 , не дотримався, що призвело до настання ДТП та спричинило пошкодження транспортного засобу.

ОСОБА_1 , у судове засідання для надання особистих пояснень не з`явився, письмових заперечень на адресу суду не подавав.

Зі змісту письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи слідує, що він визнає те, що їхав 04.09.2025 на робочому автомобілі по трасі М06 Київ-Чоп, та після потрапляння невизначеного предмета під ліве колесо, авто різко повело в ліву сторону і був здійснений наїзд на відбійник у зв`язку із чим було пошкоджено авто із водійської сторони.

Поряд з цим, жодне підтвердження наведеному в письмових поясненнях в матеріалах справи відсутнє.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та доданою до нього схемою ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у суду відсутні, а тому, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, що відноситься до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення, правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався (у підтвердження зворотнього суду інформації на надано), ступінь його вини у вчиненому, та вважає за необхідне застосувати відносно нього стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення передбачене ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 2 ст. 36, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 124 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош