Справа №750/6139/25
Провадження №3/750/2502/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Мороза О.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №306265 від 20.04.2025 зазначено, що 20.04.2025 о 14:28 год. ОСОБА_1 в м. Чернігів, вул. Кільцева, 14, керував автомобілем москвич 412, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя; від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з протоколом не погодився та пояснив суду, що ознак сп`яніння йому не називали, і коли він погодився пройти огляд, поліцейські відмовились везти його на огляд.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка командир взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції Тарасевич Т.Г. суду пояснив, що він складав протокол. Запропонували пройти огляд, водій відмовився. Тричі пропонував. Ознаки назвав, а водій категорично відмовився. Коли протокол було складено, водій з кимось поспілкувавшись, сказав, що згоден. Протокол був в базі збережений після складання і видалити його неможливо. У протоколі час складання дійсно не видно, думає такий складено о 14:51 год.

Захисник Мороз О.В. просив закрити провадження у справі, оскільки ознак наркотичного сп`яніння не було. Запис у порушення вимог не безперервний. ОСОБА_1 просив відвести його до лікаря, але тому було відмовлено, хоча доказів того, що протокол вже було складено на той час немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №306265 від 20.04.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2025, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4544455 від 20.04.2025, винесеної відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП, розпискою ОСОБА_2 від 20.04.2025, рапорт командира взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Тараса Тарасевича від 20.04.2025, відеозапис до протоколу серії ЕПР1 №306265 від 20.04.2025.

Так, у протоколі серії ЕПР1 №306265 від 20.04.2025 зазначено такі ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , як: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Крім того, в графі протоколу «14. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 власноруч зазначено: «З протоколом не згоден, на проходження огляду лікаря згоден».

З відеозапису, долученого до протоколу, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.3 (в) ПДР о 14 год. 28 хв. О 14:29 год. всі троє поліцейських з екіпажу підходять до водія і починають спілкування. В ході спілкування працівник поліції повідомляє водію, що той має користуватись паском безпеки і просить посвідчення водія. Водій не виходячи з автомобіля, пред`являє у застосунку «Дія» посвідчення водія. Автомобіль працює досить гучно, тому не зрозуміло, що саме питали працівники поліції, коли водій вийшов з авто, видно як один з працівників дивиться на водія, щось каже, на що водій о 14:31 год. питає: «Що за предвзятое отношение?». Працівник поліції каже, що такого немає, а є спільний наказ МОЗ та МВС. Потім ще щось говорить, в цей час інший працівник поліції запитує дату народження водія, просить вказати таку повну. В цей час постійно працює двигун авто, поліцейська щось робить і дуже на відео гучно «клацає». Що просить зробити поліцейський водія не чутно, проскакують фрази про Драгер, сонце, однак очі і обличчя водія не видно, руки оглядають, водій зазначає, що він «сварщик» і це професійне. Потім чутно як працівник поліції вказує, що він не лікар, ще щось каже. Потім зазначає «так ви відмовляєтесь?», водій питає «на підставі чого?». Поліцейський зазначає о 14:34 год., що буде складено протокол за п.2.5 ПДР, бо ви відмовляєтесь. О 14:36 год. поліцейський зачитує права і вказує, щоб водій очікував 15 хв, буде складено протокол. О 14:36 год. поліцейський складає направлення на огляд, постійно перепитуючи дані водія щодо його народження. О 14:38 год. поліцейський підкликає водія для з`ясування питання щодо посвідчення водія, і останній в цей час вказує, що готовий пройти огляд, на що поліцейський вказує о 14:41 год., що той вже відмовився на камеру, матеріали вже складені. При цьому заповнення і складання матеріалів триває. О 14:50 поліцейська проводить розгляд справи за порушення ПДР, зачитує права та постанову. О 14:56 год. поліцейський виходить зі службового автомобіля і зачитує протокол, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. О 15:16 год. зафіксовано розмову поліцейського в салоні авто, де останній комусь розповідає, що особа спершу відмовилась, потім погодилась, сказав поїде, але він повідомив, що протокол вже складено, куди вже їхати.

Тобто, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння та після певних вагань, нерозуміння підстав для пропозиції пройти огляд та наслідків відмови, після з`ясування як йому правильно діяти чи у адвоката, чи знайомого, через дві хвилини після повідомлення про складання протоколу, на який він має очікувати 15 хв., виявив бажання пройти огляд. Такі дії відбувалися в короткий проміжок часу та не могли свідчити про його ухилення від огляду. Крім того, на вказаному відеозаписі дуже погано чутно всю розмову поліцейських з водієм, в дійсності не чутно названих виявлених ознак наркотичного сп`яніння у того, чіткої пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, і чіткої відмови водія також не прослуховується, а лише питання водія «в зв`язку з чим…?», обличчя водія не видно на записі. Про вказані недоліки, щодо неналежної якості відеозапису, зазначалось судом у постанові від 13.05.2025 про повернення справи на доопрацювання, однак іншого відеозапису суду надано не було. Водій невдовзі підходить до поліцейського та повідомляє, що не відмовляється і готовий їхати на огляд у лікарню. На відео зафіксовано, що поліцейський ще не почав оформлювати протокол, лише видно як заповнюється іншим працівником поліції бланк направлення на огляд, однак зазначив, що вже запізно, оскільки він відмовився на камеру і матеріали вже складено. При цьому в судовому засіданні сам поліцейський вказав, що дійсно в протоколі погано видно час складання, але він вважає, що такий вказано як «14:51 год.», тоді як ОСОБА_1 о 14:38 год. повідомив, що бажає пройти огляд, після висунутої, вочевидь, пропозиції про такий о 14:36 год.

Отже, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР суду не надано, а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не в повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь