справа № 361/5523/25
провадження № 3/361/1910/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» вересня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 Щиголя В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від керівника Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КупАП),

в с т а н о в и в:

16 квітня 2025 року, близько 18 години 00 хв. за адресою: Київська область, Броварський район, селище Велика Димерка, вулиця Бобрицька, будинок №1, в приміщенні Великодимерської селищної ради громадянка ОСОБА_1 здійснила дрібне хуліганство, а саме викинула фото ОСОБА_2 у громадську вбиральню, чим порушила спокій громадян та громадський порядок. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №854741 громадянці ОСОБА_1 інкримінується, що вона 16 квітня 2025 року, близько 18 години 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні Великодимерської селищної ради здійснила дрібне хуліганство, а саме пошкодила з хуліганських мотивів дошку, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади, чим порушила спокій громадян та громадський порядок.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала. Пояснила, що дійсно 16 квітня 2025 року, приблизно о 18 години 00 хв. перебувала с громадянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні Великодимерської селищної ради. Однак, дошку с фотографіями депутатів Великодимерської селищної ради вона не пошкоджувала і фотографію ОСОБА_2 не виймала, а тому ці відомості безпідставно зазначені поліцейським у офіційному документі протоколі про адміністративне правопорушення. Зауважила, що після зняття іншою особою фотографії ОСОБА_2 , викинула її у вбиральню, яка розташована на території Великодимерської селищної ради, а не у її приміщенні, як зазначено в протоколі. Вважає, що її дії не містять ознак складу дрібного хуліганства, а є висловленням її громадянської позиції, оскільки ОСОБА_2 за рішеннями суду, які набрали законної сили, притягнутий до відповідальності за корупційні правопорушення, а тому, на її думку, його фото не повинно знаходитися на дошці пошани Великодимерської селищної ради. Подія, як вона викидала зазначену вище фотографію у вбиральню була зафіксована на мобільний телефон, але цей відеозапис вона не розповсюджувала. Зауважила, що наразі в суді розглядається низка справ, в яких ОСОБА_2 притягують до відповідальності за правопорушення, які пов`язані з корупцією. Зазначила, що свобода вираження її поглядів є її правом з огляду на положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такі погляди можуть непокоїти, ображати та шокувати інших громадян. Вважає, що викидання фотографії депутата у фекальну яму громадської вбиральні не охоплюється об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки об`єктивною стороною правопорушення чітко визначені дії за які настає відповідальність. Підкреслювала, що жодні громадяни, крім осіб, які були з нею та поділяють її погляди, не були очевидцями цієї події, а тому вона не порушувала громадський порядок та спокій громадян і такий умисел в неї був відсутній. Наголосила, що притягнення її до відповідальності за її громадські погляди є незаконним втручанням у свободу їх вираження. З цих підстав просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Щиголь В.В. зауважив, що його довіритель є заявником у цьому провадженні. Зазначив, що ОСОБА_2 21.04.2024 подав заяву до Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо хуліганських дій ОСОБА_1 , які сталися 16 квітня 2025 року на території Великодимерської селищної ради. Зауважив, що особа, яка притягається до відповідальності самовільно забрала з дошки пошани фотографію тимчасово здійснюючого повноваження Великодимерського селищного голови та секретаря селищної ради ОСОБА_2 та з хуліганських мотивів викинула її у вигрібну яму вбиральні, затоптав перед цим ногами обличчя зображене на фото. Вважає. що такі дії охоплюються складом дрібного хуліганства, оскільки перелік дій, які є хуліганськими в статті 173 КУпАП не є вичерпним, з огляду на п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі Швидка проти України» (Заява № 17888/12). Наголосив, що дії ОСОБА_1 , порушили громадський порядок і спокій громадян з огляду на такі обставини. По- перше, відеозапис на якому зображено викидання фотографії ОСОБА_2 здійснене ОСОБА_1 було розповсюджено у соціальних мережах серед невизначеного кола громадян. Ці особи, в тому числі є мешканцями Великодимерської територіальної громади, які обирали ОСОБА_2 депутатом селищної ради і такі дії могли занепокоїти їх та викликати обурення. По- друге, безпосередніми свідками цих, на його думку, хуліганських дій могли бути сторожі, які працювали в цю дату у приміщенні селищної ради та депутати, які приблизну в цей час і дату перебували в сесійній залі. Підкреслив, що про умисел ОСОБА_1 порушити громадський порядок та спокій свідчить те, що ці дії очевидно й були вчинені щоб зафіксувати їх на відеозаписі, а потім поширити його в соціальних мережах, тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вдалася до провокативного жесту, який міг занепокоїти або образити деяких людей, які переглянули відеозапис у мережі «Інтернет». Зазначає, що спосіб вираження ОСОБА_1 її поглядів є явною зневагою, як до людей, які підтримують ОСОБА_2 , так і до суспільства загалом. Тому, просив встановити обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 допитана за клопотанням сторони захисту показала, що у квітні 2025 року вона з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувала у приміщенні Великодимерської селищної ради, де зняли фотографію ОСОБА_2 та викинули у вбиральню на вулиці. ОСОБА_1 викинула фото у вбиральню, однак не знімала його з дошки, а їй було воно передано ОСОБА_3 . Також пояснила що здійснювала відеозапис цієї події на мобільний телефон і поширила відео у соціальних мережах «Facebook» та «ТІК ТОК» 16 квітня 2025 року. Таке відео подивилось багато громадян, у тому числі й мешканці Великодимерської територіальної громади та деякі з них вподобали його.

Свідок ОСОБА_3 допитана за клопотанням сторони захисту показала, що 16.04.2025 вона з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в приміщенні Великодимерської селищної ради, де хотіли зробити пост, про звільнення корупціонера ОСОБА_5 . Однак фотографії ОСОБА_5 на дошці селищної ради не було, а тому вони зняли фотографію ОСОБА_2 та викинули її у вбиральню. Викидала фото у вбиральню безпосередньо ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_4 розмістила цей пост у соціальних мережах «Facebook» та «ТІК ТОК».

Поліцейський ОСОБА_6 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, викликаний за клопотанням сторони захисту в судове засідання для надання пояснень не прибув, повідомлявся про дату та час проведення судових засідань про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 Щиголя В.В., допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд констатує таке.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП .

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією нормою полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, перелік дій, які підпадають під визначення дрібного хуліганства, зазначених у диспозиції ст. 173 КУпАП не є вичерпним.

Проявами дрібного хуліганства можуть насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей та інші дії. Відтак, висновок чи є діяння дрібним хуліганством залежить від його прояву у конкретній ситуації.

Визначальною умовою є те, що інші не вказані в ст. 173 КУпАП дії повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян, оскільки лише тоді вони будуть вважатися хуліганськими та підпадати під ознаки об`єктивної сторони такого правопорушення.

Разом з тим, визначення понять «громадський порядок» та «спокій громадян» у національному законодавстві відсутнє.

Суд вважає, що громадський порядок це стан суспільних відносин, що забезпечується дотриманням правових та соціальних норм (моралі, звичаїв), і спрямований на захист прав, свобод, життя і здоров`я людей, а також нормальне функціонування установ та організацій.

В свою чергу, громадянський спокій це стан суспільства, що характеризується відсутністю загрози життю, здоров`ю та майну громадян, дотриманням прав і свобод, норм суспільної моралі та відсутністю небезпеки для нормальної діяльності установ і організацій. Спокій громадян є важливим елементом громадського порядку, який забезпечує мирне співжиття, захист честі та гідності людей.

Суб`єктом дрібного хуліганства є фізична, осудна особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок та спокій громадян і прагне до цього. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства також полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

ОСОБА_1 інкримінується, що вона 16 квітня 2025 року, близько 18 години 00 хв. за адресою: Київська область, Броварський район, селище Велика Димерка, вулиця Бобрицька, будинок №1, в приміщенні Великодимерської селищної ради здійснила дрібне хуліганство, а саме пошкодила з хуліганських мотивів дошку, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади, зірвала фотографію ОСОБА_2 та викинула її у громадську вбиральню, чим порушила спокій громадян та громадський порядок.

Отже, фактично у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується вчинення ОСОБА_1 трьох дій, які порушили спокій громадян та громадський порядок, а саме: пошкодження з хуліганських мотивів дошки, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади; зняття фотографії ОСОБА_2 з цієї дошки, а також викидання цього фото у громадську вбиральню.

Разом з тим, судом з відеозапису долученого до матеріалів справи та показань свідка ОСОБА_4 встановлено, що дошка на якій були розміщені фотографії депутатів Великодимерської селищної ради не була пошкоджена ані ОСОБА_1 , ані іншими особами. До того ж під час перегляду відеозапису цієї події з`ясовано, що ОСОБА_7 не знімала фотографію ОСОБА_2 з цієї дошки, а лише зняла смужку паперу на якому були написані ПІБ ОСОБА_2 . Зняття самої фотографії було здійснено ОСОБА_3 , а не особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ця обставина також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 , яка зазначила, що фотографія ОСОБА_2 була передана ОСОБА_8 згодом після її зняття.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, іншими належними та допустимими доказами, а саме відеозаписом події та показаннями свідка спростовуються обставини зазначені у протоколі щодо пошкодження ОСОБА_1 з хуліганських мотивів дошки, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади та зняття нею фотографію ОСОБА_2 з цієї дошки.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 здійснила пошкодження ОСОБА_8 з хуліганських мотивів дошки, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади та зняла з неї фотографію ОСОБА_2 .

Водночас діяння щодо викидання фотографії ОСОБА_2 у громадську вбиральню 16 квітня 2025 року, близько 18 години 00 хв. підтверджується особою, яка притягається до відповідальності, показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеозаписом цієї події.

Так, під час перегляду відеозапису долученого до матеріалів справ встановлено, що ОСОБА_1 позуючи перед камерою мобільного телефону, який здійснював відеозапис та коментуючи свої дії, спочатку кидає фотографію на підлогу вбиральні, яка розташована на вулиці, а потім ногою скидає її безпосередньо у вигрібну яму вбиральні.

ОСОБА_1 пояснила свої дії вираженням її громадських поглядів щодо тимчасово виконуючого обов`язки голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_2 . Зазначила, що така особа є корупціонером, що підтверджується рішеннями суду, які набрали законної сили, а тому його фотографії місце у вигрібній ямі вбиральні, а не на дошці, яка знаходиться в селищній раді.

Аналізуючи ці пояснення, суд зазначає, що свобода вираження поглядів, гарантована ст. 34 Конституції України та пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є однією з важливих засад демократичного суспільства і однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції свобода вираження поглядів стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або несерйозні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства». Крім того, стаття 10 захищає не тільки зміст ідей і інформації, що виражаються, але і форму їх поширення.

Як вказано у статті 10 Конвенції, здійснення свободи вираження поглядів, яку захищає ця стаття, може підлягати обмеженням, однак для того, щоб втручання було виправданим, воно має бути «встановленим законом», переслідувати одну або більше легітимних цілей та бути «необхідним в демократичному суспільстві» - тобто пропорційним переслідуваній меті.

Першим питанням, яке слід вирішити суду є те, чи охоплюється поняттям «вираження поглядів» за статтею 10 Конвенції вчинок ОСОБА_1 , за який її притягають до адміністративної відповідальності.

У цій справі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності викинула фотографію тимчасово виконуючого обов`язки голови Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_2 у вигрібну яму вбиральні, що було зафіксовано на відеозапис, який надалі у цю ж дату поширений у соціальних мережах і велика кількість людей, в тому числі мешканців Великодимерської територіальної громади побачили цей відеозапис, що підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка поширила цей запис.

Зважаючи на поведінку ОСОБА_1 та її контекст, суд погоджується із тим, що своїм вчинком вона прагнула поширити серед людей певні ідеї щодо ОСОБА_2 , якого вона вважає корупціонером. Тому цей вчинок можна вважати формою вираження політичних поглядів.

Визначальне питання, яке постає перед судом під час розгляду цієї справи це чи підпадають такі дії ОСОБА_1 під ознаки об`єктивної сторони дрібного хуліганства, тобто правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Як було зазначено судом вище дрібним хуліганством є й інші дії не перелічені безпосередньо у ст. 173 КУпАП, однак які порушують громадський порядок і спокій громадян.

У цій справі ОСОБА_1 вдалася до провокативного жесту, який міг занепокоїти або образити деяких людей, зокрема мешканців територіальної громади, які в законний спосіб обрали ОСОБА_2 депутатом селищної ради і побачили відеозапис на якому зафіксований цей жест в соціальних мережах. Водночас, на переконання суду, такі дії порушили не лише спокій громадян, а й громадський порядок, оскільки викидання фотографії будь- якої особи, незважаючи на її діяльність, у вигрібну яму вбиральні та поширення відеозапису цієї події в соціальних мережах є не дотриманням суспільних норм щодо моралі.

Отже, суд дійшов висновку, що такі дії (викидання фото у вигрібну яму вбиральні) самостійно, тобто окремо від пошкодження з хуліганських мотивів дошки, де були розміщені фотографії депутатів Великодимерської територіальної громади та зняття фотографії

ОСОБА_2 , з цієї дошки, складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП

Суд вважає непереконливими твердження сторони захисту, що ці діяння не можуть вважатися дрібним хуліганством, оскільки не було безпосередніх свідків цієї події з огляду на таке. Дійсно, під час розгляду цієї справи не встановлено, що хтось з осіб крім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були очевидцями вчинка ОСОБА_1 у момент його здійснення. Однак, велика кількість громадян в той же день стали свідками цієї події через розповсюдження відеозапису, на якому зафіксовані дії ОСОБА_1 щодо викидання фото В.о. голови селищної ради у вбиральню.

Суд зауважує, що ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Вулична вбиральня у вигрібну яму якої ОСОБА_1 викинула фотографію

ОСОБА_2 розташована біля Великодимерської селищної ради, а тому є громадським місцем, оскільки періодично доступне для населення, що не спростовувалось стороною захисту. Ця обставина також підтверджується тим, що громадянки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не будучі працівниками селищної ради мали вільний доступ до цього приміщення.

Суд не погоджується з аргументами ОСОБА_1 , що у протоколі некоректно зазначено місце вчинення правопорушення, а саме приміщення Великодимерської сільської ради, оскільки фактично приміщення вбиральні є однією з будівель майнового комплексу цієї установи, які розташовані на її території і мають одну адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

Завершальним питанням на яке суду необхідно дати відповідь чи наявна у діях

ОСОБА_1 суб`єктивна сторона інкримінованого їй правопорушення.

Як вже зазначалось вище суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 викидала фотографію ОСОБА_2 у вбиральню під відеозапис, які потім був поширений в соціальних мережах усвідомлювала, що порушує своїми діями громадський порядок і принижує гідність не лише ОСОБА_2 , який є публічною особою, але й інших громадян, які підтримують його, як депутата і в.о. голови селищної ради. Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинила такі дії явно з хуліганських мотивів, оскільки ОСОБА_1 достеменно було відомо про здійснення відео фіксації її зазначених вище дій та поширення відеозапису в мережі «Інтернет».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №854741 від 09.05.2025, показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_9 від 17.04.2025 та відеозаписом на якому зафіксована подія правопорушення. Крім цього, ОСОБА_1 підтвердила, що викинула фотографію ОСОБА_2 у вбиральню в час та дату, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З наведеного вище суд дійшов висновку, як про наявність події і складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так і про доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не є втручанням у свободу вираження її громадських поглядів та є виправданим, оскільки воно «встановлене законом», а саме статтею 173 КупАП, переслідує легітимну мету, а саме захист громадського порядку та прав інших громадян та є «необхідним в демократичному суспільстві» для запобігання порушення вираженням поглядів прав інших громадян і підтримання високих стандартів суспільної моралі та поведінки.

Щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, законодавцем встановлено тримісячний строк для накладення стягнення за правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема. закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 16 квітня 2025 року, тобто строк накладення стягнення закінчився 16.07.2025. У межах цього строку судом неодноразово призначались судові засідання, які відкладались у зв`язку з задоволенням клопотання сторони захисту про виклик поліцейського, який складав протокол для надання пояснень та у зв`язку з неявкою до суду особи, яка притягається до відповідальності з поважної причини (тимчасової непрацездатності).

За таких обставин суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП слід закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 9, 38, 247, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2025 року о 15 годині 30 хвилин.

Суддя В.М. Анікушин