П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Київ

Справа №760/5228/25

Апеляційне провадження № 33/824/3316/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року за матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243865 від 11 лютого 2025 року, ОСОБА_1 10 лютого 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві по пр. Відрадному, 43, керував автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі «Соціотерапія». Результат огляду позитивний (алкогольне сп`яніння) висновок №000490 від 11 лютого 2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Хановим О.А. подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що суд першої інстанції, із посиланням на акт медичного огляду, зазначав, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного приладу Драгер, на що останній відмовився. Однак, вказані судом обставини не підтверджуються іншими доказами, зокрема, відеозаписом події. Слід зазначити, що вказане в акті медичного огляду - це суб`єктивні висновки лікаря-нарколога, а відеозапис - об`єктивний доказ, який демонструє подію без / оцінок будь-кого. Натомість, суд першої інстанції надав перевагу акту огляду, а не відеозапису, хоча останній доказ беззаперечно є об`єктивним доказом, який не допускає суб`єктивних оцінок, перекручувань чи маніпуляцій.

Таким чином, відеозапис спростовує винуватість ОСОБА_1 , а суд першої інстанції необгрунтовано зазначав, що відеозапис підтверджує вчинення правопорушення.

Захисник також вказує на те, що Інструкція № 1452/735, затверджена спільним Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 року, встановлює певний цифровий показник (більше 0,2 проміле алкоголю в крові), який і визначає, чи перебуває особа в стані алкогольного сп`яніння (з метою застосування ст. 130 КУпАП) чи ні.

Як вбачається з тексту висновку №000490, жодний цифровий показник лікарем- наркологом не вказаний, оскільки лікар-нарколог не застосовував спеціальні технічні засоби, що є порушенням вказаних вище вимог Інструкції..

Таким чином, лікар-нарколог ніяк не міг встановити стан сп`яніння без використання технічного приладу. Якщо ж лікар-нарколог вважав, що водій відмовився від проходження огляду, то він мав би констатувати відмову від проходження огляду, а відповідно і патрульний поліцейський повинен був би зазначати інший пункт ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення.

Сам же водій не перебував у стані сп`яніння (не підтверджено доказами) та не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ханов А.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (п. 1 Розділу III Інструкції).

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 Розділу III Інструкції). Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.п. 7,8 Розділу III Інструкції).

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 9 Розділу III Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.п. 15,16,17 Розділу III Інструкції).

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.п. 19,20 Розділу III Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 Розділу III Інструкції).

Відповідно до п.п. 10-14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи). Відсутність документів не може бути причиною для відмови в проведенні огляду.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що 10 лютого 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві по пр. Відрадному, 43, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі «Соціотерапія». Результат огляду позитивний (алкогольне сп`яніння) висновок №000490 від 11 лютого 2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 1/. До протоколу долучено відеозапис з боді камери №473822, №470190, висновок №000490, постанову БАБ №534852.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243865 від 11 лютого 2025 року. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Також в протоколі ОСОБА_1 надав свої пояснення « Я не був у стані алкогольного сп`яніння». Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 /а.с. 1/;

висновком щодо результатів медичного огляду в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000490 від 11 лютого 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. У висновку міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від підпису /а.с. 4/;

актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000490 від 11 лютого 2025 року, з якого вбачається, що лікар-нарколог провів зовнішній огляд ОСОБА_1 , а саме: стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень та ін; перевірив: поведінку, стан свідомості орієнтування намісці у часі та влвсній особистості, мовну здатність, вегатативно-судинні реакції, дихання, пульс, артеріальний тиск, зіниці, ністагм при погляді вбік, рухову сферу, міміку, ходу, запах алкоголю з рота, та ін. При проведені огляду лікарем було виявлено у ОСОБА_1 клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, запис про які ним внесено у п. 10-14,17 Акту.

У п. 18 Акту зазначено, що 11 лютого 2025 року о 01.16 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на алкотестер, дослідження не проводилось.

У п. 22 Акту зазначено, що о 02.11 аналіз сечі не здав.

У п. 25 Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) зазначено: Стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (клінічно) F 10.0 згідно МКХ-10 /а.с. 21,22/.

відеозаписом з боді камери №473822, №470190, який було переглянуто апеляційним судом, та з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 , в ході спілкування поліцейськими було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у лікаря-нарколога в медичній установі. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак погодився пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі. Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до медичної установи, відповідно до вимог Інструкції лікарем-наркологом в присутності працівника поліції було ознайомлено ОСОБА_1 з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння та отримано його добровільну згоду. Після проведення огляду лікарем було виявлено у ОСОБА_1 клінічні ознаки алкогольного сп`яніння. Лікарем-наркологом було запропоновано ОСОБА_1 пройти обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Крім того, лікарем-наркологом було запропоновано ОСОБА_1 здати біологічне середовище на лабораторне дослідження на виявлення етанолу, однак останній його не здав. Лікарем-наркологом було повідомлено ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено лікарем на підставі виявлених у нього при проведені медичного огляду клінічних ознак алкогольного сп`яніння, та повідомлено останнього, що лікарем буде складено висновок щодо результатів медичного огляду в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП /а.с. 6/.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок викладений у постанові Солом`янського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання захисника ОСОБА_1 на те, що висновок щодо результатів медичного огляду був зроблений без лабораторного дослідження, що є порушенням п. п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, під час огляду у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у лікаря-нарколога в медичній установі. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак погодився пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі. Працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до медичної установи, відповідно до вимог Інструкції лікарем-наркологом в присутності працівника поліції було ознайомлено ОСОБА_1 з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння та отримано його добровільну згоду. Після проведення огляду лікарем було виявлено у ОСОБА_1 клінічні ознаки алкогольного сп`яніння. Лікарем-наркологом було запропоновано ОСОБА_1 пройти обстеження для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі з використанням технічного засобу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Крім того, лікарем-наркологом було запропоновано ОСОБА_1 здати біологічне середовище на лабораторне дослідження на виявлення етанолу. Разом з тим, ОСОБА_1 , взявши ємкість для відбору сечі, повернув її лікарю пустою, тобто не здав такий аналіз, мотивуючи це тим, що не має в цьому природньої потреби. Лікарем-наркологом було повідомлено ОСОБА_1 , що оскільки ним за результатами клінічного огляду був зроблений висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що зроблені відповідні відмітки в акті огляду та висновку, то і заключний діагноз буде перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього лікар закінчив оформлення акту медичного огляду, склав висновок щодо результатів медичного огляду, один примірник вручив ОСОБА_1 , однак останній від ознайомлення зі змістом висновку відмовився.

В даному конкретному випадку підстав ставити під сумнів правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами такого огляду, який зафіксовано в акті від 11 лютого 2025 року, та заключного діагнозу, зазначеного у висновку щодо результатів медичного огляду, не має, адже, лікарем - наркологом чітко вказано сукупність даних, що стали підставою для встановлення ним такого діагнозу. При цьому, лабораторні дослідження не проведені з незалежних від лікаря обставин, адже ним було надано достатньо часу та умов для того, щоб у ОСОБА_1 була можливість здати сечу, а залишились непроведеними такі дослідження виключно через поведінку ОСОБА_1 , яка не свідчила про сумлінність виконання ним обов`язку щодо проходження медичного огляду. В зв`язку з цим, доводи захисника про порушення Інструкції під час складання висновку через не проведення лабораторних досліджень, є неспроможними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в даному випадку лікар-нарколог мав би констатувати відмову від проходження огляду, а відповідно і патрульний поліцейський повинен був би зазначати інший пункт ПДР України в протоколі про адміністративне правопорушення, відхиляються апеляційним судом, виходячи з такого.

Як вбачається з аналізу зазначених вище нормативних положень, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно, щоб вона відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як із використанням спеціальних технічних засобів, який здійснюється поліцейським, так і в медичному закладі, який проводиться лікарем. Наслідком же відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є те, що такий огляд не здійснюється і висновок за результатом його проведення, як наслідок, не надається, так як особа відмовилась від проходження огляду.

Разом з тим, за обставин цієї справи даними відеофіксації підтверджено те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з чим його поліцією й було доставлено в заклад охорони здоров`я. Лікар-нарколог у присутності поліції в межах двохгодинного строку з моменту зупинки ОСОБА_1 провів огляд останнього й надав за результатами огляду висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (клінічно), тобто ОСОБА_1 , як наслідок, пройшов згаданий огляд у медичному закладі. За таких обставин, підстави для твердження про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України є відсутніми.

Отримавши до складання протоколу медичний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський мав скласти протокол за фактом порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 ПДР України, а саме керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що останнім і було зроблено.

Таким чином, посилання захисника на необхідність кваліфікації за п. 2.5 ПДР в даному випадку є непереконливими, оскільки від самого медичного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, а його очевидне ухилення від певних етапів процедури огляду не може бути розцінено як відмова у контексті п. 2.5 ПДР.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 000490 від 11 лютого 2025 року у встановленому законом порядку не оскаржував.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, а також Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103. Обставини перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються висновком медичної установи, і не спростовані в ході розгляду справи.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду Київської області від 14 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.