П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 Справа №607/19156/25 Провадження №3/607/7102/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, які надійшли від 1 стрілецького батальйону з охорони та оборони об`єктів державного значення військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (по стройовій частині) № 204 від 02 липня 2025 року, ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено на посаду стрільця 3-го відділення стрілецького взводу (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) ВОС-100915П, з 02 травня 2025 року.

13 вересня 2025 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебувавна території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 НГУ, за адресою АДРЕСА_2 , в нетверезому стані в умовах воєнного стану.

13 вересня 2025 о 17 год. 30 хв.в ОСОБА_1 , після проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. було встановлено рівень алкогольного сп`яніння - 1,73% проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

протоколом серії НГУ № 224323 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 14 вересня 2025 року;

актом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 від 13 вересня 2025 року;

фотокопією апарату Алкофор, яким зафіксовано результат 1,73% проміле;

свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2067, чинного до 09 червня 2026 року;

рапортом командира стрілецької роти (з ООВДО №72, 77, 78) НОМЕР_3 стрілецького батальйону (з ООВДО) м. Тернопіль військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 від 14 вересня 2025 року;

витягом з наказу № 204 командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (по стройовій частині) від 02 липня 2025 року;

копією військового квитка серії НОМЕР_4

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та дійшов до висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О. Я.