Справа № 303/880/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Форкоша Е.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівськогоміськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду, - 31 січня 2025 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Н09 13 км, керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), був не уважним рухаючись на другорядній дорозі, а саме на не врегульованому перехресті, не надав перевагу в русі транспортному засобі марки «Volvo FH460», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП направити на розгляд до іншого суду. Призначити по справі слідчо-експертну комісію по розслідуванню фактичних причин ДТП, що мало місце 31.01.2025 на перехресті доріг Н-0,9,13 км, та другорядної дороги в районі автобусної зупинки «Зубрівка». Зазначає, що свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнає, оскільки дійсно 31 січня 2025 року о 16 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхавши до нерівнозначного перехрестя, перебуваючи на другорядній дорозі, маючи намір виїхати в напрямку села Залужжя біля автобусної зупинки «Зубівка», зупинився, так як з обох напрямків на перехресті був інтенсивний рух, а коли впевнився та прийняв рішення виїхати на перехрестя з правого боку його автомобіля через декілька секунд, транспортний засіб марки «Volvo», з причепом, який робив обгін з правого боку, зачепив колесами його автомобіль. Звертає увагу, що в момент дорожньо-транспортної пригоди свою вину визнав, тому що перебував в шоковому стані. Стверджує, що не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, а винуватцем є водій який був за кермом транспортного засобу марки «Volvo FH460», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знехтував дорожні знаки, в тому числі, попереджувальні знаки, які зобов`язують водія підвищити увагу, зменшити швидкість, в разі виникнення перешкоди на смузі руху та зупинитись, тобто водій транспортного засобу марки «Volvo » з причепом не виконав вимоги попереджувальних знаків та на великій швидкості рухався на зазначене перехрестя, виконуючи маневр обгону з правого боку. Вказує, що суд першої інстанції зазначене до уваги не взяв, також віднісся поверхово до вивчення схеми ДТП, яка не відповідає фактичним обставинам справи, тобто складена не вірно, та на показах водія автомобіля «Volvo».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235206 від 31.012025 року, апеляційним судом встановлено, що 31 січня 2025 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Н09 13 км, керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), був не уважним рухаючись на другорядній дорозі, а саме на не врегульованому перехресті, не надав перевагу в русі транспортному засобі марки «Volvo FH460», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235206 від 31.012025, в якому викладені обставини події; схемою ДТП від 31 січня 2025 року, з якої вбачається, що дана схема складалася у присутності потерпілого, який безпосередньо вказав на місце зіткнення на головній частині дороги, зазначивши, що це відбулося на його смузі, оскільки він рухався по головній дорозі, а інший транспортний засіб виїхав з другорядної дороги. На даний факт також вказували пошкодження, які отримали транспортні засоби за результатами дорожньо-транспортної пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 31.01.2025, який не заперечував щодо порушення ним ПДР; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 31.01.2025 року, з яких слідує, що він рухався по трасі Н09 13 км. в сторону міста Хуст по головній дорозі та із другорядної дороги виїхав автомобіль Рено логан НОМЕР_1 , який не надав перевагу у русі, в результаті чого відбулося зіткнення, та іншими матеріалами справи.

Всупереч доводам апеляційної скарги, будь-яких інших доказів до матеріалів справи не долучено, в тому числі, на підтвердження доводів ОСОБА_3 щодо обставин, за яких він стверджував, що не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, а винуватцем є водій транспортного засобу марки «Volvo» з причепом, який не виконав вимоги попереджувальних знаків та на великій швидкості рухався на зазначене перехрестя, виконуючи маневр обгону з правого боку.

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні дані, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальності за цією нормою закону підлягають учасники дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що до відповідальності за цією нормою підлягають лише учасники дорожнього руху, які допустили порушення Правил дорожнього руху, які є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.11 ПДР України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, для виконання яких останній не мав будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

Невизнання ОСОБА_3 своєї вини, апеляційний суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, так, як наявні у справі докази, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наявні в цій справі та досліджені в ході судового розгляду докази, а також пояснення сторін, надані у судовому засіданні апеляційного суду, беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу «Volvo FH460», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдав також механічних пошкоджень транспортному засобу марки «Volvo FH460» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Тому, апеляційний суд вважає, що підстави для призначення слідчо-експертної комісії по розслідуванню фактичних причин ДТП, що мало місце 31.01.2025 на перехресті доріг Н-0,9,13 км. та другорядної дороги в районі автобусної зупинки «Зубрівка», про що просить в апеляційній скарзі ОСОБА_3 , відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 273 КУпАП, експертиза призначається у разі наявності обставин, що потребують спеціальних знань. У цій справі такі обставини відсутні, а наявні докази дозволяють встановити механізм ДТП у повному обсязі без залучення спеціалістів.

Посилання апелянта на винуватість водія транспортного засобу марки «Volvo » з причепом, який на його думку не виконав вимоги попереджувальних знаків та на великій швидкості рухався на зазначене перехрестя, виконуючи маневр обгону з правого боку, не спростовує факт порушення ПДР ОСОБА_3 та не є підставою для призначення слідчо-експертної комісії.

Відповідно до положень ст.ст. 279, 280 КУпАП, суд оцінює у даній справі саме дії ОСОБА_3 в дослідженій дорожній обстановці та не має процесуальної можливості надавати оцінку діям водія автомобіля марки «Volvo FH460» ОСОБА_2 , оскільки відносно нього не складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність учасників справи не є предметом даного судового розгляду.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, а тому його доводи в апеляційній скарзі про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції зазначене до уваги не взяв, також віднісся поверхово до вивчення схеми ДТП, яка не відповідає фактичним обставинам справи, тобто складена не вірно, та на показах водія автомобіля «Volvo», апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не спростував вищевказані твердження та не надав належних доказів на спростування його вини у вчиненому правопорушенні ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції.

Прохання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про скасування оскаржуваної постанови суду, та направлення справи на розгляд до іншого суду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскількиза наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачено.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 допустив порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України, які є грубим порушенням вимог ПДР України та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням обох транспортних засобів, ставлення ОСОБА_3 до скоєного та застосував щодо останнього вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП України меті адміністративного стягнення, відтак підстав для пом`якшення призначеного йому стягнення не вбачається.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та, належним чином обґрунтувавши своє рішення, правильно кваліфікував дії правопорушника за ст. 124 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

Відтак апеляційний суд доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукаячівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага