ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Басова В.І., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвоката Пєхтєрєва Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , за ст. 185, ч. 1 ст.122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №137360 від 06.09.2025 року, складеного командиром взводу 2 роти 4 батальону УПП в Сумській області Бранець В.В. відносно ОСОБА_1 , 06.09.2025 року близько 06 год 30 хв. в м.Суми по вул.Героїв Крут поблизу будинку 10 громадянин ОСОБА_1 не виконав не одноразові вимоги працівників поліції про обмеждення пересування на підставі ст.33 ЗУ «Про Національну поліцію» в подальшому шарпав працівників поліції, поводив себе нахабно, за що передбачена відповідальність ст.185 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серія ЕПР 1 № 445125 від 06.09.2025 року, складеного командиром взводу 2 роти 4 батальону1 УПП в Сумській області Бранець В.В, відносно ОСОБА_1 , 06.09.2025 року о 06 год 05 хв в м.Суми по вул Героїв Крут , 1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volvo V50 днз. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився. Від керування відсторонено, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ЕПР № 445126 від 06.09.2025 року, складеного командиром взводу 2 роти 4 батальону УПП в Сумській області Бранець В.В відносно ОСОБА_1 , 06.09.2025 року о 06 год 31 хв в м.Суми по вул Героїв Крут , 1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volvo V50 днз. НОМЕР_1 , після законної зупинки працівників поліції на підставіі п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» ігноруючи вимоги працівників поліції продовжив рух та не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу подану звуковим сигналом та поблисковим маячком синього та червоного кольору, чим порушив п.2.4 та п.8.9 б ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

19 вересня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Пєхтєрєва Дмитра Васильовича надійшло заперечення по справах в яких зазначає, що вину ОСОБА_1 не визнає повністю, у матеріалах справи відсутні докази, які б доводили вину ОСОБА_1 . У протоколі по ст. ч. 1 ст. 122-2 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Але у матеріалах справи така інформація відсутня. Як вбачається із відео поліцейські зупинили ОСОБА_1 безпідставно чим порушили його права, свободу на вільне пересування. Оскільки ОСОБА_1 був незаконно зупинений працівникам поліції, то й відповідно працівники поліції не мали права проводити його огляд на стан сп`яніння.

Після зупинки працівниками поліції за допомогою проблискових маячків автомобілю ОСОБА_1 відразу ж поліція повідомила ОСОБА_1 , що він не зупинився на знак «СТОП», але відмовились надати докази такого порушення, повідомивши ОСОБА_1 , що з технічних причин такі докази пред`явити неможливо. У подальшому протокол відносно ОСОБА_1 за порушення, яке було підставою зупинки не складався. Далі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він порушив правила військового обліку та перебуває у «розшуку» за запитом ІНФОРМАЦІЯ_2 . В матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Після того, як поліцейський не пред`явив жодного доказу та підстави зупинки ОСОБА_1 , він запитав у працівника поліції чи він затриманий, на що працівник поліції повідомив що ОСОБА_1 не затриманий. Далі ОСОБА_1 розпочав рух на автомобілі після чого був затриманий працівникам поліції, які побили його та застосували до нього фізичну силу і кайданки.

На відео з бодікамер відео clip-0 на 28 хвилині, які долучені до матеріалів справи чітко видно, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, заявляє про це працівникам поліції, але всупереч цьому працівники поліції склали протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та у наручниках відвезли на проходження ВЛК.

У протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, але всупереч цьому не доставили до лікарні, а примусово відвезли на ВЛК.

ОСОБА_1 не вчиняв злісну непокору законній вимозі поліцейського не шарпав поліцейського та не вів себе нахабно. Вимога поліцейського про зупинку не була законною.

У протоколі взагалі не зазначено, що ОСОБА_1 вчиняв злісну непокору. Адміністративна відповідальність наступає саме за злісну непокору.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП України, оскільки адміністративний протокол повинен містити «суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення». В складеному поліцейськими протоколі суть адміністративного правопорушення не сформульовано, відповідна норма не міститься, тобто містить не достовірні відомості, складений с грубими порушення прав ОСОБА_1 та діючих норм КУпАП.

ОСОБА_2 звернувся до поліції із заявою про вчинення відносно нього злочину працівниками поліції щодо незаконного затримання та побиття, отримав направлення на СМЕ де було зафіксовано тілесні ушкодження.

З урахуванням вищевикладеного просив закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пєхтєрєв Д.В., підтримав надані заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні Зарічного районного суду знаходяться справи про адміністративне правопорушення вчинені однією особою, перебувають у провадженні одного судді та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд об`єднує їх в одне провадження під одним номером: справа №591/10258/25, провадження 3/591/3019/25.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі вказується суть адміністративногоправопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. При складенні протоколу особі, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року- докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає заборону керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають підвпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» постановлено: Міністерству охорони здоров`я вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктами 2, 3, 5 вказаного Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, у матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, так як і відомості (розписки) про отримання особою, що притягується до адміністративної відповідальності акту огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пунктом 8 цієї Інструкції передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

В Направленні на огляд в медзаклад зазначено, що «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив т.в.о. командира взводу 2 роти 4 батальону УПП в Сумській області молотший лейтенант поліції Бранець Владислав Володимирович СМП 015407», при перегляді відеозапису вбачається, що відомості про доставлення на огляд в медзаклад ОСОБА_1 відсутні.

При перегляді відеодиска встановлено, що таке направлення ОСОБА_1 не вручалось.

Пунктами 3, 4, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, визначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є:

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

-почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час перегляду відеозапису, який надано суду як доказ, встановлено, що поліцейським огляд на ознаки наркотичного сп`яніння не проводився, камера не зафіксувала огляд водія, щодо ознак наркотичного сп`яніння, та таких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається. Під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідає обстановці. Крім того, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння , однак поліцейські це погодження проігнорували.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння, тобто, не було правових підстав для направлення вказаної особи для проходження медичного огляду на предмет виявлення такого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пункт 2.4 ПДР вказує, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п.8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

a) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

До протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 445126 від 06.09.2025 року, долучено, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 445154 від 06.09.2025 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст 130 КУпАП, копію протоколу серія ВАД №137360 від 06.09.2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст 185 КУпАП та диск з відеозаписом .

В протоколі ЕПР1 № 445126 від 06.09.2025 року зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volvo V50 днз. НОМЕР_1 , після законної зупинки працівників поліції на підставіі п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» ігноруючи вимоги працівників поліції продовжив рух та не виконав вимоги про зупинку транспортного засобу подану звуковим сигналом та поблисковим маячком синього та червоного кольору, чим порушив п.2.4 та п.8.9 б ПДР за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122-2 КУпАП, однак з вказаного відеозапису не вбачається обставин вчинення вказаного правопорушення зазначеного в потоколі, а саме не міститься даних про не виконання ОСОБА_1 вимог працівників про зупинку подану звуковим сигналом та поблисковим маячком синього та червоного кольору.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч. 1 ст 122-2 КУпАП України, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст 185 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 137360 від 06 вересня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП ;

- протоколом АПЗ18 № 002075 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП;

- переглянутим відеозаписом, згідно якого на вимогу поліцейського заглушити мотор для складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 зачинив вікно автомобіля та поїхав у невідомому напрямку, після чого був затриманий із застосуванням кайданок, тобто не виконав вимоги працівників поліції про обмеждення пересування.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення є доведеним, а його дії суд кваліфікує за ст. 185 КУпАП.

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах ст. 185 КУпАП у виді штрафу на користь держави.

На підставі ст. ст. 40-1, 283 ч. 5 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись до п.12 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст 130, ч.1 ст 122-2 , ст.185, ст. 283, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення 591/10258/25, провадження 3/591/3019/25 зі справою №591/10260/25, провадження №3/591/3020/25, зі справою №591/10277/25, провадження №3/591/3031/25 присвоївши справі номер справи № 591/10258/25, провадження 3/591/3019/25.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч 1 ст 122-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя В.І.Басова