Справа № 357/6670/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйон № 1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі захисника-адвоката Люльчука К.В.

У С Т А Н О В И В:

Відповдно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304487 від 18.04.2025 вбачається, що 18.04.2025, о 16 год. 39 хв., за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Блощинці, по вулиці Мельниченка 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електро самокатом марки АSER, без державного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі смт. Рокитне, по вул. Вокзальна 86, у лікаря нарколога категорично відмовився та був неодноразово попереджений про адміністративну відповідальність, у випадку відмови, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином прошу у матеріалах справи є розписка, причини неявки суду не відомі. Захисник Люльчук К.В. просив справу слухати без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Враховуючи відсутність імперативної заборони розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за можливим здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник-адвокат Люльчук К.В. який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що 18.04.2025 працівники поліції зупинили ОСОБА_1 на його прохання пояснити причину запинки не повідомили. Попросили надати документи які підтверджують його особу. Після пред`явлення документів останні повідомили, що він перебуває у розшуку, як особа що порушує правила військового обліку. ОСОБА_1 заперечував щодо перебування у розшуку оскільки у застосунку Резерв + жодних даних, щодо можливого порушення ним правил військового обліку не відображалось, окрім цього за день до зазначених подій він вже зупинявся працівниками поліції для перевірки документів і жодних порушень в нього не виявлялось. На його заперечення поліцейські неадекватно відреагували заявивши, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, при цьому жодних ознак такого сп`яніння йому не повідомили. Поліцейські повідомили, що йому необхідно їхати з ними до КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, і що навіть якщо стан наркотичного сп`яніння не підтвердиться то вони все одно відвезуть його до ТЦК. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. Побоюючись незаконних дій поліцейських щодо можливої доставки до ТЦК та СП, відмовлявся лише їхати в автомобілі поліцейських, натомість запропонувавши прослідувати до лікарні у автомобілі дружини, яка на той момент прибула на місце події. На прохання ОСОБА_1 поліцейські відповіли, що він затриманий за скоєння адміністративного правопорушення, однак протокол затримання ними не складався. Після цього поліцейські повідомили, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст.130 та пішли до свого авто оформлювати документи. Після оформлення документів поліцейські надавали їх на підпис, а ОСОБА_1 їх підписав не знайомлюючись з їх змістом. Жодних наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські ОСОБА_1 не роз`яснювали. Захисник зауважив що після того, як поліцейські його відпустили ОСОБА_1 разом із своєю дружиною поїхав до КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» та о 18 год. 05 хв. пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за висновком №115 від 18.04.2025 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до запису з камери встановленої в службовому автомобілі ( clip 2) встановлено, що ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції під час керування електро самокатом 18.04.2025 року а 16 год. 39 хв. Після зупинки поліцейські спілкуються з ОСОБА_1 . Запис з вказаної камери закінчується о 16.41 год. Відповідно до записів з нагрудних камер поліцейських (clip 0, clip 1) , встановлено що запис розпочато о 16 год. 44 хв. Тобто встановити, яка розмова відбувалась між поліцейськими та ОСОБА_1 в період часу з 16.39 год. (з моменту зупинки) та до 16.44 год. не є можливим. Також вказаний факт свідчить про те, що поліцейськими в порушення п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора проведено не з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка велась безперервно до її завершення.

Відповідно до відеозапису встановлено, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 кудись їхати з ними, при цьому не повідомляючи куди та з якою метою. Останній в свою чергу погоджується їхати у автомобілі з дружиною ( можливо для проведення огляду на стан сп`яніння), однак поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що він затриманий за скоєння адміністративного правопорушення ( якого саме не відомо) та наполягають щоб він їхав саме з ними. Після цього поліцейський стверджує що ОСОБА_1 категорично відмовляється їхати в поліцейському авто і що він буде складати відповідні матеріали про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник звернув увагу суду, що на відео не зафіксовано, як поліцейські встановили ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , повідомили його про наявність конкретних ознак наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. Більше того, з відеозапису вбачається, що після зупинення ОСОБА_1 працівники поліції взагалі не повідомили про те, що в останнього ними виявлено будь-які ознаки сп`яніння. Зокрема, однією з ознак наркотичного сп`яніння вказаною у протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 є звужені зіниці, що не реагують на світло. Однак на відео з камер поліцейських не відображено будь-яких дій, направлених на перевірку реакції очей ОСОБА_1 на зміну освітленності.

Крім того захисник зауважив, вказана у протоколі про адміністративне правопорушення ознака наркотичного сп`яніння як «поведінка, що не відповідає обстановці» не підтверджується дослідженими відеозаписами, згідно з якими в ході спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час складання відносно нього адміністративних матеріалів, його поведінка та дії є адекватними та такими, що відповідають обстановці: ОСОБА_1 реагував на вимоги поліцейських та надавав адекватні відповіді на їх запитання, а також сам ставив працівникам поліції питання. На підставі вищевикладеного просив провадження закрити за п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП та прросив приєднати до матеріалів справи клопотання разом із додатками, які були подані через канцелярію суду.

Суд заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, відео запис з місця події, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так на долученому до матеріалів справи диску на відео файлі під назвою «clip-2» із нагрудної камери поліцейського зафіксовано як 18.04.2025 о 16:39 год. працівники поліції зупиняються біля ОСОБА_1 який рухається на електро самокаті марки АSER, виходять до нього про щось спілкуються про що не відомо, наступне відео «clip-0», зафіксовано як 18.04.2025 о 16:44 год. працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 що останній перебуває у розшуку та пропонують поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд настан сп`яніння. Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь -яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304487 від 18.04.2025 року, водій ОСОБА_1 , під час руху за адресою: Київська область с. Блощинці, по вулиці Мельниченка 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електро самокатом марки АSER, без державного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло.

З наданого працівниками поліції відеозаписів з нагрудних камер від 18.04.2025 року, суду неможливо пересвідчитись, яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння оскільки на відеозаписі не зафіксовано жодних ознак наркотичного сп`яніння, а поведінка ОСОБА_1 була адекватною для подій зафіксованих в протоколі. Це в свою чергу свідчить про те, що на відеозаписі не зафіксовано, які саме у ОСОБА_3 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а також, які саме дії вчиняв поліцейський, направлені на виявлення ознак сп`яніння, зазначених в протоколі.

Таким чином, вказані обставини збігаються з позицією захисника ОСОБА_4 викладеною в судовому засіданні та письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Разом з цим, з наданої ОСОБА_1 медичної довідки №115 від 18.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не перебував.

Таки чином, враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, при яких водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, суддя зазначає, що працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи проїхати до медичного закладу. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що у працівників поліції не було достатньо підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Так, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності.

З урахуванням викладеного, оцінивши наведені вимоги законодавства і наявні докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 1, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС