Справа № 461/9938/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н. Б.
Провадження № 33/811/1077/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Білик Людмили Станіславівни на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 09 січня 2025 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Білик Л.С.,

представника митниці Хоми Т.Б.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 48480 (сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 88 коп., без конфіскації даного товару.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 05 березня 2023 року о 11:57 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ввіз на територію України, в якості гуманітарної допомоги, без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, транспортний засіб марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_1 , на підставі гарантійного листа військової частини НОМЕР_2 №216/1088 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено, що одержувачем транспортного засобу є військова частина НОМЕР_2 .

Листом Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01.10.2024 №17/8/6-3884 на Львівську митницю повідомлено про те, що факт отримання товару гуманітарної допомоги (транспортного засобу марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_1 ) не підтверджений, а також повідомлено, що гарантійний лист на ввезення даного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_2 не надавався.

Таким чином, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення такого документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Білик Л.С. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Стверджує, що ОСОБА_1 передав, а військова частина НОМЕР_2 отримала транспортний засіб марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_1 ,, номерний знак НОМЕР_3 05 квітня 2023 року, про що свідчить копія акту приймання-передачі добровільної пожертви від 05 квітня 2023 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 ; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Білик Л.С. про задоволення апеляційної скарги, думку представника митниці Хоми Т.Б., який поклався на розсуд суду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що як державним інспектором оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Кіщаком Б.І. при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами адвоката Білик Л.С. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Так, ч.1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1530/209000/24 від 29 листопада 2024 року, у провину ОСОБА_1 поставлено те, що він вчинив переміщення через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного контролю як підставу для такого переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, митним органом належним чином не з`ясовано та не встановлено причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 05 березня 2023 року о 11:57 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ввіз на територію України, в якості гуманітарної допомоги, без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, транспортний засіб марки «KIA», модель «SORENTO», номер кузова НОМЕР_1 , на підставі гарантійного листа військової частини НОМЕР_2 №216/1088 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначено, що одержувачем транспортного засобу є військова частина НОМЕР_2 .

При цьому, згідно листа Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 01 жовтня 2024 року №17/8/6-3884 гарантійний лист на ввезення вищезазначеного транспортного засобу військовою частиною НОМЕР_2 не надавався.

Разом з тим, 05 серпня 2025 року на адресу апеляційного суду, для огляду в судовому засіданні, поступив скерований захисником правопорушника ОСОБА_1 адвокатом Білик Л.С. оригінал акту приймання-передачі добровільної пожертви від 5 квітня 2023 року №1/050423/147, (копія наявна в матеріалах справи), відповідно до якого ОСОБА_1 передає та військова частина НОМЕР_2 , в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 , приймає безповоротну матеріальну (благодійну) допомогу у вигляді автомобіля марки «KIA», модель «SORENTO» XS AUTO 2007 року випуску номер шассі, VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Білик Л. С. Строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 09 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Білик Л. С. - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 48480 (сорок вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. 88 коп., без конфіскації даного товару скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.