ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2281/25 Справа № 185/6926/25 Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Басан Ю.П. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , стрільця 3 групи охорони та патрульно-постової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року, 21 червня 2025 року о 06 год. 50 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) перебував при виконанні обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння - був виявлений на території відділу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, та був направлений на огляд до посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 для встановлення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 21 червня 2025року №622, було встановлено,що солдат ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,37 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. (Протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНЛ № 1/0008 від 21 червня 2025 року).

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Захисник зазначає, що докази є недопустимими, а протокол про адміністративне правопорушення №1/0008 від 21.06.2025 складений не уповноваженою особою.

Вказує на суперечності між актом огляду на стан сп`яніння та результатами технічного засобу в частині зазначених ознак, а саме: у акті зазначені ознаки почервоніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та відстані одного метру, а у протоколі зазначені ознаки стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей.

Також зазначені різні марки приладів за допомогою яких проводився огляд: в акті огляду зазначено прилад марки Алконт-М с/н 00254-15, а в роздруківці зазначено прилад Алконт-М №00254.

Акцентує увагу суду, на тому, що рапорт не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а є службовим документом, а тому не має доказової сили.

Стверджує, що за таких обставин склад адміністративного провадження може вважатися таким, що не доведений.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що ОСОБА_1 копію постанови не отримував та в судовому засіданні участі не брав, повідомлення про розгляд справи не отримував.

Вказує, що ОСОБА_1 перебуває в зоні активних бойових дій, не має доступу до оргтехніки, обмежений засобами зв`язку, що перешкоджало йому своєчасно користуватися засобами комунікації.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день та час апеляційного розгляду повідомлялися, про причини неявки не повідомили, питання про відкладення судового розгляду не порушували. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП їх участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи; дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його поновити з огляду на те, що оскаржуване рішення було винесено без участі ОСОБА_1 , відомості про отримання ним копії постанови у межах строку її апеляційного оскарження у справі відсутні, а тому є підстави для висновку про те, що строк апеляційного оскарження було пропущено із поважної причини та він підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; актом № 622 від 21.06.2025 року, складеним в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно із яким у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, та проведено відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння; роздруківкою тесту на алкоголь №00254 від 21.06.2025 року, результат вимірювання склав 0,37 % проміле.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби у вказаному стані в умовах особливого періоду.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, та фактичне виконання останнім обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність досліджених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає. Доводами апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовується.

Так, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні). За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

З наданих матеріалів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із використанням спеціального технічного засобу- Алконт-М №00254, у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, акт огляду та протокол підписаний ОСОБА_1 , останній зауважень чи незгоди з результатами огляду не висловлював.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння у даному випадку було проведено з дотриманням вимог закону.

Апеляційній доводи щодо складання протоколу неуповноваженою особою є безпідставними, оскільки останній складено т.в.о. командира 2 роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодшим летенантом ОСОБА_5 , що узгоджується із вимогами п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП.

Неповне співпадіння ознак сп`яніння, зазначених в акті огляду на стан сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення, не має істотного значення для справи в умовах доведеності самого факту перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння показаннями спеціального технічного засобу.

Посилання апелянта на розбіжності у маркуванні приладу, за допомогою якого проводився огляд, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки в акті огляду зазначено про здійснення його за допомогою приладу Алконт-М с/н 00254-15, а в роздруківці прилад зазначено як Алконт-М № 00254, тобто розбіжність полягає у зазначенні в акті огляду додаткового індексу номеру -15, при повному співпадінні всіх інших відомостей. Відтак відсутні підстави для висновку про те, що у вказаних документах малися на увазі різні технічні прилади.

Апеляційні доводи щодо неможливості врахування як доказу рапорту командира суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки за правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

З наведеного вбачається, що використання як доказів відомостей, викладених у іншому документі - рапорті командира, закону не суперечить. Разом із тим, до їх оцінки належить підходити з обережністю, оскільки вказані документи фактично виходять від сторони обвинувачення і мають суб`єктивний характер, а відтак не можуть бути єдиним доказами відповідних обставин, за відсутності їх іншого об`єктивного підтвердження.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір він, як військовослужбовець під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється від сплати судового збору, тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом виключення з постанови суду першої інстанції посилання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Басан Ю.П. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - змінити, з резолютивної частини постанови виключити рішення про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок, та звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

В решті постанову суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця