Провадження № 3/686/7359/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дем`янов Ю.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСББ «Левада 1» Махраєвої О.А., керівника ПП «Поділля Торг» ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21.08.2025 ставиться у вину те, що він близько 08 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: шосе Старокостянтинівське, 5/5а у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.3.б., п. 13.3. Правил дорожнього руху (далі ПДР), керуючи ТЗ ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду, а саме стрілу шлагбаума, власником якого є ОСББ «Левада 1». В результаті ДТП система шлагбаума отримала механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 21.08.2025 близько 08 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: шосе Старокостянтинівське, 5/5а у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.10.а. ПДР, керуючи ТЗ ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, залишив місце події.

Вказаними діями ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав та пояснив, що дійсно 21.08.2025 він керував транспортним засобом ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 . Зокрема, здійснював доставку продуктів харчування у магазин, який знаходиться за адресою: шосе Старокостянтинівське, 5/5а у м. Хмельницькому. На момент коли він під`їжджав до шлагбауму, останній знаходився у відкритому положенні і не створював йому перешкоду в русі. Коли він почав рух і маневр виїзду із прилеглої території відчув певний специфічний звук хрусту, однак не звернув на нього увагу, оскільки вважав, що це він наїхав на каналізаційний люк.

Представник ОСББ заперечила пояснення ОСОБА_1 і стверджувала, що відеозаписі з камер відеоспостереження видно як транспортний засіб винуватця їде під шлагбаум не дивлячись на те, що він закривається. Просила суд визнати ОСОБА_3 винуватим за інкримінованими йому статтями КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суддя прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень правил дорожнього руху не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказів, які з достатністю вказували б на наявність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, не встановлені такі і судом в ході судового розгляду.

Так, до матеріалів справи на доведення вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443490 від 04.09.2025; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443503 від 04.09.2025; схема місця ДТП; письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 04.09.2025; долучені до справи фото- та відеоматеріалами.

В ході перегляду відеоматеріалів з місця ДТП суддею встановлено (20 сек. відеозапису), що шлагбаум на момент під`їзду транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , знаходиться у вертикальному положенні. В момент коли кабіна автомобіля знаходилась під шлагбаумом, останній почав опускатися до низу і у вказаний період транспортний засіб розпочав рух, чим спричинив пошкодження шлагбаума наїздом на нього кузовом автомобіля. Указаний відеозапис підтверджує відсутність можливості у водія транспортного засобу передбачити зазначену перешкоду та уникнути її пошкодження власним автомобілем в ході виникнення небезпеки.

Окрім цього, суддя звертає увагу на те, що сенсорні датчики на відкриття шлагбауму, згідно із відеозаписом, спрацьовують на наявність перешкоди у випадку торкання до неї. На даному відео чітко простежується те, що шлагбаум після торкання кабіни водія почав підійматися, однак внаслідок руху транспортного засобу вперед отримав пошкодження, оскільки зачепився за кузов автомобіля. В подальшому у зігнутому положенні таки піднявся та через деякий час знову опустився у горизонтальне положення.

За результатами дослідження доказів суддя прийшов до висновку про відсутність у вказаній дорожньо-транспортній пригоді вини водія, а відтак і склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується водієві.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.122-4КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Натомість, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих пояснень.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя зауважує, що протоколи про адміністративні правопорушення, долучені до матеріалів справи, самі по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовними та беззаперечними доказами доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являють собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Водночас, самі лише пояснення ймовірної потерпілої особи теж не можуть слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за залишення місця ДТП, що характеризувалось прямими умислом останнього.

Суддя зауважує, що сам факт події дорожньо-транспортної пригоди і не залишення винної особи на місці, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки у даному випадку слід також встановити обставини, які свідчать про те, що це було свідомим та умисним діянням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини, який притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), приходжу до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 122-4 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не здобуто та суду не надано, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 401, 122-4, 124, 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ