Справа № 358/1631/25 Провадження № 3/358/690/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №017395 від 11.07.2025, неповнолітній ОСОБА_1 11.07.2025 о 21 год. 08 хв. в с. Медвин Білоцерківського району Київської області по вул. Проценкова, поблизу будинку № 1, керував скутером «Suzuki Address V50», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), чим порушив п. 30.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Під час судового розгляду справи неповнолітній ОСОБА_1 , у присутності свого законного представника ОСОБА_2 , повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та щиро розкаявся у скоєному.

Також він зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення його батьки присутні не були.

Законний представник ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , додатково зазначилаа, що батько неповнолітнього ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився у зв`язку з проходженням військової служби в умовах воєнного стану.

Заслухавши пояснення правопорушника та законного представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності - є протокол про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП, тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №017395 від 11.07.2025 складеного ПОГ СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції Свистуном О.О., ОСОБА_1 11.07.2025 о 21 год. 08 хв. в с. Медвин Білоцерківського району Київської області по вул. Проценкова, поблизу будинку №1, керував скутером «Suzuki Address V50», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), чим порушив п. 30.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

До вказаного протоколу долучено:

- копію посвідчення водія № НОМЕР_1 виданого 23.10.2024 на ім`я ОСОБА_1 , категорії А1 терміном дії з 23.10.2024 по 23.10.2026 (а.с.2-4);

- довідку, складену поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, капітаном поліції Свистуном О.О., згідно з якої ОСОБА_1 протягом дванадцяти місяців до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.4).

Інші докази у матеріалах справи, які надійшли до суду, відсутні.

Разом з тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017395 від 11.07.2025 вбачається, що під час його складання здійснювалася відеофіксація за допомогою боді-камери №861637, однак відповідний відеозапис до матеріалів справи долучено не було.

Крім того, судом встановлено, що на момент вчинення адміністративного правопорушення (11.07.2025) ОСОБА_1 не досяг 18-річного віку, а відтак є неповнолітнім.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" у поєднанні зі ст. 2 КУпАП, тільки уповноважені підрозділи органів Національної поліції України мають право розглядати у межах своєї компетенції заяви і повідомлення про правопорушення, вчинені дітьми; складати протоколи про адміністративні правопорушення дітей, а також їх батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників), які не виконують обов`язків щодо виховання і навчання дітей, інформувати відповідні служби у справах дітей.

Проте, чи відноситься поліцейський офіцер громади СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, капітан поліції Свистун О.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , до уповноваженої на те посадової особи - з протоколу не випливає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх ("Пекінські правила") визначають основні процесуальні гарантії, такі, як презумпція невинуватості, право бути обізнаним про висунуте обвинувачення, право на відмову від давання показань, право мати захисника, право на присутність батьків або опікуна (правило 7).

Зокрема, протягом усього судового розгляду неповнолітній має право бути представленим його адвокатом або право на звернення за безоплатною правовою допомогою, якщо надання такої допомоги передбачено законодавством в цій країні (правило 15.1), як і право бути представленим батьками, опікуном (правило 15.2).

Згідно ст. 3 Закону України "Про охорону дитинства", всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної правничої допомоги, необхідної для забезпечення захисту їхніх прав, на підставах та в порядку, встановлених Законом України "Про безоплатну правничу допомогу".

За змістом ст. 270 КУпАП, складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього, відібрання у нього пояснень, повинно відбуватися виключно в присутності законних представників (батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників), бо через свій вік дитина не може повною мірою самостійно здійснювати свої права.

Однак, особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення у досліджуваному провадженні, не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язана була такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та/або його батьків - законних представників, як того вимагають положення як національного, так і міжнародного законодавства, що регламентують захист прав дитини, а також Особливість порядку притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності полягає у необхідності щонайменше роз`яснити їм права, передбачені статтями 268 та 270 КУпАП, зокрема право мати законного представника.

Отже, оскільки працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - поліцейський офіцер громади СВ ВП №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, капітан поліції Свистун О.О., щодо повноважень якого на таке складання протокол даних не містить, не роз`яснив права ОСОБА_1 , мати законного представника, про що свідчать дані протоколу про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, слід визнати порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього ОСОБА_1 при складанні протоколу, а тому такий доказ як протокол про адміністративне правопорушення у змісті ст. 251 КУпАП, - є недопустимим доказом, що виключає відповідальність особи, стосовно якої він складений - ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що він визнав свою провину в суді в присутності законного представника.

Лише сам по собі факт визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не може розцінюватися як достатній доказ правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних та допустимих доказів. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17.

Суд дійшов висновку, що наведені обставини унеможливлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення належним та допустимим доказом у даному провадженні.

Як указують приписи ст. 62 Конституції України у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...".

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відтак, з огляду на те, що працівниками поліції при складанні протоколу не було дотримано процедури, визначеної ст.ст. 254-256 КУпАП, складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 , без забезпечення, щонайменше, участі законного представника неповнолітнього, та роз`яснення його прав, що передбачено ст. 268 та ст. 270 КУпАП та за наявних доказів, як те регламентовано ст.ст.251-252, 280 КУпАП, слід дійти висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст.121 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1, 2,7, 9, 121, 245, 251, 247,252,280,283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 6 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя К. І. Буравова