Справа № 702/865/25
Провадження № 3/702/327/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого,

за ч. 3 ст. 173 - 2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11.09.2025 на розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №436240 від 10.09.2025, що складений поліцейським СРПП ВПД №1 УРУП ГУНП в Черкаській області Зозулею О.В. стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом цього протоколу ОСОБА_1 28.08.2025 о 21 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали в нанесенні їй тілесних ушкоджень, а також в словесних образах, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив насильство в сім`ї повторно протягом року тавчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права та він пояснив, що усі конфлікти в сім`ї провокує дружина ОСОБА_2 . Вона принижує ОСОБА_1 , не турбується про нього, не спілкується з ним, не готує для нього їжу. Причиною конфлікту, який виник 28.08.2025 о 21 год. 30 хв. стало повідомлення дружини в принизливій формі про те, що він не являється батьком їх меншої доньки.

Потерпіла ОСОБА_2 для участі в розгляді справи не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлялась судовою повісткою про виклик.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до такого висновку.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та гіпотетичної винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, ДОП СП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №436240 від 10.09.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, зміст якого викладено вище (а.с.1);

- довідка за повідомленням ОСОБА_2 по факту тілесних ушкоджень зареєстровано в ІКАС ІПНП Уманського РУП за №27126 від 28.08.2025 та №27139 від 28.08.2025 (а.с.2);

- паперова копія електронного рапорту від 28.08.2025 про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 28.08.2025 о 23:42 за адресою Уманський район, м. Монастирище вул. Соборна, 1, приймальне відділення, звернулась ОСОБА_2 з забійною раною волосистої частини голови, побив чоловік ОСОБА_1 (а.с.3);

- паперова копія електронного рапорту від 28.08.2025 про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 28.08.2025 о 21:34 за адресою АДРЕСА_1 , чоловік завдав заявниці ОСОБА_2 тілесних ушкоджень пуфиком (а.с.4);

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2025, згідно якого ОСОБА_2 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження (а.с.5);

- пояснення ОСОБА_2 від 28.08.2025, за змістом якого 28.08.2025 близько 21 год. 30 хв. між нею та її чоловіком ОСОБА_1 виникла суперечка через непорозуміння, який безпричинно почав до неї чіплятись та обзивати нецензурними словами, після чого схопив пуфик та наніс їй один удар в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження (а.с.6);

- пояснення ОСОБА_1 від 28.08.2025, за змістом якого 28.08.2025 близько 21 год. 30 хв. у нього виник конфлікт з дружиною ОСОБА_2 , яка повідомила йому, що його молодша дочка ОСОБА_3 (17 років) насправді не від нього та обливала брудом його матір. Він не витримав, підняв та кинув меблевий пуфик, влучивши останній в область голови (а.с.7);

-копія медичної карти амбулаторного хворого №11629 ОСОБА_2 у якій міститься запис від 10.09.2025 ортопед травматолога: знято шви 05.09.2025, зі слів травма 28.08.2025 кинув чоловік пуфик; діагноз: рвана забита рана лобно скроневої ділянки справа (а.с.8, 9);

- копія постанови Монастирищенського районного суду від 16.01.2025 у справі №702/39/25 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.15, 16).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись відповідно до встановленого законодавством порядку.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення мають бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення, відповідно до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З аналізу наведених норм випливає, що визначене нормами ч.3 ст. 173-2 КУпАП діяння передбачає відповідальність за повторне протягом року умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, також вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №436240 від 10.09.2025 випливає, що ОСОБА_1 28.08.2025 о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали в нанесенні їй тілесних ушкоджень, а також в словесних образах, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 ,

Тобто, викладене у протоколі діяння визначених у ст. 173-2 КУпАП ознак правопорушення не містить.

При цьому, суддя, окрім викладених вище мотивів, виходить ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Сам факт звернення ОСОБА_2 , до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Адже надані на підтвердження наведених у протоколі обставин докази факт отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень саме внаслідок нанесення удару «пуфиком» не доводить, оскільки механізм їх утворення, ступінь тяжкості та давність заподіяння судово- медичним експертом не підтверджено.

Більше того, паперова копія складеного за повідомленням приймального відділення лікарні електронного рапорту містить твердження про те, що ОСОБА_2 звернулась з приводу отримання забійної рани волосистої частини голови, а за відомостями медичної карти амбулаторного хворого №11629 ОСОБА_2 діагностована рвана забита рана лобно скроневої ділянки справа.

Наведене породжує обґрунтовані сумніви в механізмі, давності та способі нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

КАС ВС у прийнятій 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а) постанові виснував, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Суддею враховано те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суддя приходить до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.3 ст. 173-2, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА