Справа № 212/8226/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Борис О.Н., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
До Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
30.06.2025 року о 02 год 32 хв у Дніпропетровській обл. м. Кривий Ріг у Покровському р-ні, по мкрн. 5-й Зарічний, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hundai Sanra Fe, ДНЗ НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. На законну вимогу поліцейського пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я КП «КБЛПД» ДОР для встановлення ступеню сп`яніння відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року після накладення стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на БК 475364, 475353. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 30.06.2025 року о 02 год 32 хв у Дніпропетровській обл. м. Кривий Ріг у Покровському р-ні, по мкрн. 5-й Зарічний, 77, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hundai Sanra Fe, ДНЗ НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Зафіксовано на БК 475364, 475353. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про час та місце його розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.
Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд, у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав відкладення судового розгляду, приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Також згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Також відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавлено права керування транспортними засобами.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
За ч. 2 ст. 130 КУпАП:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №376700 від 30.06.2025; - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КПНД» ДОР від 30.06.2025 року відносно ОСОБА_1 . Огляд останнього не проводився; - письмовими роз`ясненнями про відсторонення від права керування транспортним засобом від 30.06.2025 року; - рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП від 30.06.2025 року; - карткою обліку адміністративного правопорушення щодо складення відносно ОСОБА_1 30.06.2025 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП; - DVD-R диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, відеозаписи з якого підтверджують обставини події від 30.06.2025 року, зокрема факт керування ОСОБА_1 30.06.2025 року транспортним засобом та факт зупинки працівниками поліції на підставі п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», через порушення ОСОБА_1 комендантської години. Останньому були зазначені виявлені у нього ознаки сп`яніння. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився (заперечував керування та не заперечував вживання алкоголю). Останньому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За ч. 5 ст. 126 КУпАП:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №376706 від 30.06.2025 року; - рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП від 30.06.2025 року; - карткою обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 ; - постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3627060 від 08.12.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП; - DVD-R диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, відеозаписи з якого підтверджують обставини події від 30.06.2025 року.
Згідно з довідкою інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області від 30.06.2025 року, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення. Транспортний засіб не зареєстрований.
Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.06.2025 року з ознаками сп`яніння підтверджується матеріалами справи. Окрім того, ОСОБА_1 30.06.2025 року керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, що також підтверджується матеріалами справи.
Всі матеріали справи зібрані працівниками поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Докази, які б спростовували наведене до суду надано не було.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126, ст. 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП у суді встановлена та доведена беззаперечними доказами, а справи підлягають об`єднанню в одне провадження.
Так, відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Також враховуючи, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить останньому, тому до правопорушника не може бути застосовано стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 24, 126, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя
Справу про адміністративне правопорушення № 212/8227/25, провадження № 3/212/2072/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення № 212/8226/25, провадження № 3/212/2071/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, надавши об`єднаній справі єдиний номер 212/8226/25, провадження № 3/212/207125.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що згідно з ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: О. Н. Борис