ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3365/24 Головуючий в 1 інст.Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/156/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Козадаєва В.С., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №594228 встановлено, що 11 червня 2024 року о 14 год. 12 хв. по вул.Запорізька, буд.8 в с.Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ DaewooТ13110 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку водій категорично відмовився під відеозапис. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім того, просить здійснити розподіл судових витрат, стягнувши на його користь понесені витрати на оплату судового збору.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в протоколі не зазначено найменування та ідентифікаційний номер технічного засобу, на який здійснювалась відеофіксація, у зв`язку з чим вказані відеозаписи з нагрудної бодікамери працівника поліції не можуть вважатись належним доказом.

Наголошує на тому, що протокол не може бути належним доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі.

Посилається на неправильному зазначенні в протоколі суті інкримінованого йому правопорушення, оскільки в протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом з «явними ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», що не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, доводи апелянта про те, що про наявність оскаржуваної рішення захиснику-адвокату Козадаєву В.С. стало відомо з веб - порталу Судової влади України, матеріалами справи не спростовується. 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, отже зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Козадаєва В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №594228 від 11 червня 2024 року, з якого убачається, що 11 червня 2024 року о 14 год. 12 хв. по вул.Запорізька, буд.8 в с.Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ DaewooТ13110 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку водій категорично відмовився під відеозапис. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 червня 2024 року;

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №619296 від 11 червня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. В раніше наданих суду поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що не визнає своєї провини, посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважав, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а навпаки, містить докази порушення працівниками поліції своїх службових обов`язків.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

Його захисник-адвокат Козадаєв В.С. при апеляційному розгляді справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявив клопотання про закриття провадження в цій справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовано.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що протокол не може бути належним доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

На думку апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в цілому складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання відомостей з цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Доводи апелянта про те, що в складеному протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом з «явними ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», що, як стверджує апелянт, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, на думку апеляційного суду не є слушними, оскільки стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суть правопорушення, сформульованого у протоколі, повністю відповідає кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Також, на думку суду апеляційної інстанції, не є істотним недоліком і те, що в протоколі не зазначено найменування та ідентифікаційний номер технічного засобу, на який здійснювалась відеофіксація.

Разом з цим, в протоколі відображено, що велась відеофіксація на бодікамеру DSL-1702001.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Клопотання захисника-адвоката Козадаєва В.С. про закриття провадження в цій справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із встановленими судом обставинами, адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , мало місце 11 червня 2024 року.

Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції 24 вересня 2024 року, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КУпАП, не закінчились.

Тому підстави для закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відсутні, а думка сторони захисту про протилежне не узгоджується з положеннями законодавства України про адміністративні правопорушення.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 , викладеній в апеляційній скарзі, про здійснення розподілу судових витрат, стягнувши на його користь понесені витрати на оплату судового збору у розмірі, що складає 908 грн 40 коп., які сплачено ним при поданні вищевказаної апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Чинним законодавством не передбачено сплати судового збору за подання апеляційної скарги та здійснення розподілу судових витрат під час оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги апелянта в зазначеній частині не підлягають вирішенню під час апеляційного провадження у цій справі.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 24 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/3365/24