ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2197/25 Справа № 211/1924/25 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Богданова Є.В.,

апеляційну скаргу адвоката Богданова Є.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року встановлено, що 14 лютого 2025 року о 22 год. 10 хв. в Донецькій області, с. Райське, провулок Дружківський, гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2110, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та проходження огляду в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовилась.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Богданов Є.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2025 р. відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутностю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що місцевий суд припустився порушень положень ст. ст. 251, 280 КУпАП, ст. 62 Конституції України і на основі недопустимих доказів дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що місцевий суд не звернув увагу на те, що файл МР4 з назвою ...0155, тривалістю 4 хв. 59 сек. не є безперервним записом подій за участю ОСОБА_1 від 14.02.2025 р., а протокол ЕПР1 247134 складений без застосування при його складанні технічних засобів відеозапису, без участі двох свідків, і до нього внесені додаткові записи. Сам протокол складений на 24 хвилини раніше, ніж почався відеозапис.

Звертає увагу, що зі змісту протоколу ЕПР1 247134 та постанови ЕНА №4076836 інспектора ВП №1 (м. Дружківка) Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Бакуменка М.М. слід зробити висновок, що на момент винесення постанови ЕНА №4076836 від 14.02.2025 року о 22:03:37 поліцейський не вбачав у водія ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння. А вже о 22:10, 14.02.2025 року, тобто через 25 хвилин після того, як вона керувала автомобілем із не пристебнутим ременем безпеки, і через 6 хв. 23 сек. після завершення ним розгляду справи про адміністративне правопорушення за порушення правил користування ременями безпеки, ОСОБА_1 вже керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Запевняє, що працівниками поліції не було ОСОБА_1 роз`яснено, що стосовно неї буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про наявність такого протоколу вона дізналась на наступний день, коли переглянула наявну у неї копію документа, що був їй повернутий працівником поліції 14.02.2025 року.

Зазначає, що суд безпідставно зазначив в оскарженому рішенні про відсутність даних щодо самостійного проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки приведена судом норма не передбачає порядок самостійного проходження водієм огляду на стан сп?яніння.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Богданов Є.В. просив його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона керувала транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер та проходження огляду в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 від 14.02.2025 р., де зазначено, що ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності ознак алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2025 року, згідно якого огляд не проводився;

- даними відеозапису зі службового портативного відео-реєстратора працівників поліції, з якого вбачається факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належність зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 14.02.2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Обгрунтовуючи оскаржену постанову, суд першої інстанції надав належну та повну оцінку всій сукупності наданих суду доказів, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

З відеозапису фіксування факту адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції на блокпості, коли керувала транспортним засобом.

Фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на законну вимогу працівника поліції при наявності виявлених ознак алкогольного сп`яніння було зафіксовано на технічній засіб 001, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 від 14.02.2025 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тож, доводи сторони захисту про незалучення двох свідків при проведенні огляду водія на встановлення стану сп`яніння є необґрунтованими, оскільки такий огляд проводився за допомогою спеціальних технічних засобів, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 від 14.02.2025 р., складеного щодо ОСОБА_1 , а відеозапис долучений до матеріалів даної справи. Такі дії працівників поліції відповідають вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причин такої зупинки транспортного засобу, складання протоколу про адміністративне правопорушення, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи щодо не фіксування на відео процесу складання протоколу, як підстави для висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.

Будь-яких доказів оскарження дій співробітників поліції при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 суду надано не було. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або її захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.

Крім того, доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог закону, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.

Так, з відеозапису вбачається, що на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, так і в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 висловила чітку відмову (відеозапис, починаючи з 0:02:48, та з 0:02:53).

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не знала про існування протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 від 14.02.2025 р., складеного щодо неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовується дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після оголошення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння як місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 з такою вимогою працівника поліції не погодилась, надала чітку відмову від проходження огляду в установленому законом порядку (відеозапис, починаючи з 0:02:48, та з 0:02:53). Після чого працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що стосовно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення (відеозапис, починаючи з 0:03:02). Після чого ОСОБА_1 намагалась вирішити це питання іншим шляхом, пояснюючи, що ще не пройшло і двох років, як вона отримала права (відеозапис, починаючи з 0:02:58). На такі пропозиції працівником поліції було роз`яснено, що за такі пропозиції передбачена кримінальна відповідальність.

Доводи сторони захисту, що час складання протоколу серії ЕПР1 № 247134 від 14.02.2025 р. відрізняється від часу, зазначеного у постанові серії ЕНА №4076836, складеної щодо ОСОБА_1 працівником поліції у той же самий день перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень в діях працівників поліції, які склали стосовно ОСОБА_1 два адміністративні матеріали після зупинки транспортного засобу під її керуванням 14.02.2025 р. Логічним є те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова серії ЕНА №4076836 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, складені щодо ОСОБА_1 , мають різний час складання таких документів. Крім того, у постанові серії ЕНА №4076836, складеної щодо ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не мало б міститись зазначення обставин вчинення іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що зазначив захисник в апеляційній скарзі. Про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння при наявність виявлених ознак алкогольного сп`яніння, працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247134 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому такі доводи сторони захисту також є необґрунтованими.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та/або у медичному закладі судом встановлено не було, та апелянт на таке під час апеляційного розгляду не посилався.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшла на законну вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно неї, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Богданова Є.В. залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин