Номер провадження 33/816/549/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солошенко Л.Є. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 3400 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що 13 грудня 2024 року близько 14 год. 33 хв. в м. Суми по вул. Івана Харитоненка, 2, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого, в результаті некерованого руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 13 грудня 2024 року близько 14 год. 33 хв. в м. Суми по вул. Івана Харитоненка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого, в результаті некерованого руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Солошенко Л.Є. подала апеляційну скаргу, відповідно якої просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року та прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відповідно до ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розгляну справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Солошенко Л.Є., під час повітряної тривоги.

Зазначене є порушення права на доступ до правосуддя, порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 268 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 та його захисник були позбавлені права надавати пояснення, подати докази, заявляти клопотання.

Долучений потерпілим ОСОБА_3 диск із відеозаписом з камери відеореєстратора свідка дорожньо-транспортної пригоди є неналежним та недопустимим доказом, оскільки протокол не містить даних про технічний засіб, яким здійсненого відеозапис порушення. Також апелянт зауважує про те, що відеозапис є електронним доказом, а тому його копія має бути обов`язково засвідчена електронним цифровим підписом автора або особи уповноваженої на виготовлення наданої копії.

Окрім цього, апелянт наголошує на тому, що матеріали справи не містять доказів підтвердження належність автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Таким чином, судом першої інстанції не здобуто належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце ДТП.

Також, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 254, ст. 256 КУпАП, оскільки пояснення ОСОБА_1 писав під диктовку працівників поліції, боячись за своє життя та здоров`я, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліцейських.

З урахуванням вищевикладеного слідує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а його вина матеріалами справи не доведена належними та допустимими доказами. Таким чином, провадження підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу та події адміністративних правопорушень.

У судове засідання призначене на 13 год. 00 хв. 05 вересня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Солошенко Л.Є. будучи повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явилися.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також був повідомлений у передбачений законом спосіб, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», із зазначенням часу, дати та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солошенко Л.Є. апеляційної скарги на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, у відсутність апелянта та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, і в даному випадку права останнього на доступ до правосуддя, не є порушеним.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Як убачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема, на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 195749 від 13 грудня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 195739 від 13 грудня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- схему місця ДТП, яка сталася 13 грудня 2024 року о 14 год. 33 хв. в м. Суми на вул. Івана Харитоненка, яким зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , і механічні пошкодження, отримані транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме: пошкодження та деформація капоту, переднього лівого крила, переднього бамперу з лівої сторони, розбита передня фара; транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 ( пошкодження заднього бампера, кришки багажнику, заднього лівого крила, ковпака заднього правого колеса, лівого дзеркала заднього виду, лівих дверей водія, переднього лівого колеса, розбита задня ліва фара, тріснуте лобове скло);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , який підтвердив, що 13 грудня 2024 року близько 14 год. 00 хв. рухався на автомобілі з вул. І. Харитоненка в напрямку вул. Героїв Крут. Спускався з гори, на дорозі була ожеледиця, у зв`язку з чим транспортний засіб почало заносити, вдарився колесом об бордюрний камінь, внаслідок чого транспортний засіб розвернуло на смугу зустрічного руху. Після того, якого як він вирівняв авто, поїхав додому, де залишив транспортний засіб;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , який повідомив, що 13 грудня 2024 року близько 14 год. 35 хв. рухався на автомобілі в бік вул. І. Харитоненка. Проїхавши міст, побачив на зустрічній полосі смугу автомобіль, який почало заносити, з виїздом на його полосу, внаслідок чого відбулося зіткнення. Водій автомобіля не зупинився та продовжив рух, покинувши місце дорожньо-транспортної пригоди;

- фотозображення автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , за якому зафіксовано механічні пошкодження;

- відеозапис відео реєстратора свідка дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані докази, суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також у відповідності до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім цього, згідно п.2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

На переконання суду апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила пошкодження транспортних засобів, а саме з них вбачається, що останній будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого в результаті некерованого руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються наданими працівниками поліції письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та узгоджуються з іншими долученими до матеріалів письмовими доказами, зокрема і доданими відеозаписами із відео реєстратора транспортного засобу, яким керував свідок дорожньо-транспортної пригоди.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 знаходячись на мосту по вул. І. Харитоненка в м. Суми, спускався вниз. Під час руху, вказаний автомобіль почало заносити на зустрічну полосу руху, внаслідок якого відбулося зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався на своїй полосі. Після зіткнення, автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 продовжив рух, не зупинившись на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, зазначені в схемі ДТП отримані транспортними засобами механічні пошкодження, узгоджуються із зафіксованим на відеореєстраторі подіями.

Таким чином, сукупність долучених доказів, яким надана судом першої інстанції належна оцінка, беззаперечно підтверджує порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з отриманими механічними пошкодженнями автомобіля ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги в частині того, що наявний в матеріалах справи відеозапис на оптичному диску не є належним доказом, оскільки невідомо його походження, він не засвідчений електронним цифровим підписом особи, яка цей доказ подала і використала, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Згідно статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема на підставі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Аналіз статей 251, 252 КУпАП дозволяє зробити висновок, що цими нормами встановлено дві головні процесуальні вимоги до всіх доказів, невідповідність яким забороняє використання відеозапису як доказу. Ці вимоги - належність (наявність інформації, що має значення для правильного вирішення справи) і допустимість (законне отримання цієї інформації з дозволеного джерела).

На наявному в матеріалах справи оптичному диску з відеофайлом, поданий до суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_2 , зафіксовано ДТП, обставини якої є предметом встановлення у даній справі, а тому відсутні підстави вважати його неналежним доказом.

Разом з цим, нормами КУпАП не встановлено вимог до належності та допустимості електронних доказів, та засвідчення їх електронним цифровим підписом.

Доводи апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджено належність автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , спростовуються долученим письмовим поясненням останнього, які були надані працівниками поліції та підписано власноручно, на підтвердження правдивості наданих показів.

Окрім цього ОСОБА_1 був ознайомлений зі складеною схемою ДТП, в якій зафіксовано отримані транспортними засобами механічні пошкодження, з проставленим особистим підписом.

Таким чином, апелянтом не доведено наявність фальсифікацій долучених працівниками поліції доказів чи написання пояснень ОСОБА_1 під психологічним тиском, зібраних на підтвердження вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення судом норм процесуального права та безпідставний розгляд справи за їх відсутності, оскільки неявка в судове засідання була зумовлена тим, що у призначений судом час для проведення судового засідання по місту було оголошено повітряну тривогу, а відтак, згідно правил поводження при повітряній тривозі вони вимушені були вжити необхідних заходів безпеки, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, дійсно, 27 січня 2025 року справа розглянута у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника. Проте, розглядаючи справу, суд взяв до уваги та надав у постанові оцінку усім доказам, що наявні у справі. До того ж, процесуальні права ОСОБА_1 , в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Таким чином, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн., в повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-36 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції статей та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солошенко Л.Є. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.