Справа № 729/674/25 Головуючий у 1 інстанції Демченко Л. М.
Провадження № 33/4823/700/25
Категорія - ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Даценка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, водій ШЕУ АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 22 квітня 2025 року о 21 год. 35 хв. в с. Осокорівка по вул. Матросова, буд.28, керував транспортним засобом OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (металеві ворота), внаслідок чого була завдана матеріальна шкода, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Окрім того, 22 квітня 2025 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної по вул. Матросова, буд.28 у с. Осокорівка, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 29 квітня 2025 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження та постановою від 02.05.2025 року до вказаних адміністративних матеріалів приєднано адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі стосовно нього закрити. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, оскільки безпосередньо свідок ОСОБА_2 не був допитаний судом, походження пошкоджень воріт чи їх частин автомобілем не підтверджені, тому наголошує на закритті провадження стосовно нього і за ч.4 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, оскільки вони є похідними від правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що схема ДТП до протоколу серії ААД №843208 від 23.04.2025 з`явилась у матеріалах справи поза межами процесуального порядку збору доказів. Звертає увагу, що виклик по лінії 102 надійшов до органів поліції о 00:04 год 23 квітня 2025 року, а схема ДТП складена 22 квітня 2025 о 21:35 год інспектором поліції Шкабарда О.А., яка додана до протоколу серії ААД №843208, а сам протокол склав інспектор поліції Лиман С.І., згідно якого в додатках до нього згадано про схему ДТП від 22 квітня 2025 року не було. Також наголошує на відсутності належних доказів по справі про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Стосовно пропущеного строку на оскарження постанови суду зазначає, що повний її текст отримано лише 17 липня 2025 року.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та наголошували на їх задоволенні.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП настає відповідальність водія транспортного засобу за залишення на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності до ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч.4 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №843206, ААД № 843207, ААД №843209 від 23.04.2025, які складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР; схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди, на якій зафіксовані сліди контакту транспортного засобу з парканом господарства ОСОБА_3 , а також сліди автомобіля на дорозі, пошкодження правої передньої фари вищезазначеного автомобіля, які за механізмом описаної дорожньо- транспортної пригоди відповідають пошкодженням зафіксованим на паркані господарства ОСОБА_3 по вул. Матросова, 28; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 23.04.2025 (а.с.33), поясненнями інспекторів СРПП ВП №2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписом з боді камери поліцейських на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , спілкуючись з працівниками поліції не заперечував того, що він в`їхав автомобілем OPEL VIVARO у паркан свого сусіда. В подальшому останній змінив свої пояснення та вказав, що це ніби то ОСОБА_3 вдарив його в обличчя і після того, як він впав на землю, скористався його автомобілем та здійснив наїзд на свій паркан.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №843206, ААД № 843207, ААД №843209 від 23.04.2025 ОСОБА_1 від підписів у них відмовився.(а.с. 1,13,27).

Відповідно до пунктів 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Виходячи із системного аналізу статей 124, 122-4 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони вказаних адміністративних правопорушення є: наявність факту ДТП; причетність водія до ДТП; залишення місця пригоди.

Отже, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, є наявність факту ДТП та причетність водія до ДТП за участю його транспортного засобу.

Положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до пункту 8 розділу VІІІ Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу патрульної поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Дослідивши матеріали судового провадження, апеляційним судом установлено, що до адміністративних матеріалів, які були складені поліцейським 23 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 та направлені до суду для розгляду, поліцейським було долучено необхідні докази щодо причетності ОСОБА_1 до ДТП та залишення місця події.

Із пояснень, наданих в судовому засіданні місцевого суду інспектора СРПП ВП №2 Шкаберди О.В. вбачається, що 22.04.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що їхній сусід в`їхав у паркан та зник з місця пригоди. Вона також повідомила, що між її чоловіком та сусідом виник конфлікт. Прибувши на місце події, він та його напарник ОСОБА_5 встановили, що ДТП скоїв ОСОБА_1 та залишив місце пригоди. Згодом було встановлено, що після ДТП автомобіль причетний до пригоди знаходиться в господарстві ОСОБА_1 .. По приїзду до вказаного господарства, ОСОБА_1 показав їм автомобіль Опель, який знаходився в гаражі господарства з пошкодженою передньою фарою. Вони візуально оглянули транспортний засіб, але не зафіксували його письмово, так як виникла конфліктна ситуація і ОСОБА_1 не дозволив їм знову зайти до гаража та оглянути автомобіль. Під час спілкування з ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, сам ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкоголь після ДТП. Від надання пояснень відмовився, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, та відмовився від ознайомлення з документами, складеними працівниками поліції. Перебуваючи в нетверезому стані вів себе зухвало, незважаючи на те, що вони поводились з ним тактовно.

Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП ВП №2 ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення та додав, що від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер», або в медичному закладі відмовився. Після отримання повідомлення вони прибули на місце через 20 хвилин. Пригода сталась о 21 год 35 хв., а протоколи відносно ОСОБА_1 складались пізніше, після з`ясування всіх обставин. Ними було повідомлено останнього, що проводиться відеофіксація.

Із пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що 22.04.2025 вона перебувала на роботі в місті Києві. Близько 21:35 год їй зателефонував її чоловік ОСОБА_3 та повідомив, що їхній сусід, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, в`їхав у ворота їхнього домоволодіння, внаслідок чого були пошкоджені металеві ворота. Після цього, між її чоловіком та ОСОБА_1 виник конфлікт, під час якого останній погрожував її чоловікові, а потім залишив місце події та відігнав свій автомобіль додому. Вона пропонувала чоловікові піти до дружини ОСОБА_1 , щоб вирішити конфліктну ситуацію мирним шляхом, але цього не відбулося, і вона вже після 00 годин наступного дня зателефонувала до поліції та повідомила про дорожньо- транспортну пригоду.

Із матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пунктів 2.10 (а), 12.1 наведених ПДР не дотримався, залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди та поїхавши автомобілем до свого господарства, де поставив його до гаража.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції.

Згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував про те, що він після пригоди приїхав автомобілем до свого господарства, поставив його в гараж, де його і виявили працівники поліції. Транспортний засіб мав пошкодження правої передньої фари.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , після зміни своїх показань, пояснюючи знаходження автомобіля в гаражі після вчинення ДТП, вказав, що ОСОБА_3 сів за кермо його транспортного засобу, в`їхав у свій паркан та почав їхати на нього, а він, злякавшись, втік. Через деякий час повернувся та забрав автомобіль біля господарства ОСОБА_3 та поставив його до свого гаража.

На виклик апеляційного суду свідок ОСОБА_3 не з`явився у зв`язку з мобілізацією до Збройних Сил України, тому допитати його не представилось можливим.

Викладена позиція щодо дій ОСОБА_1 розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення. Жодних вагомих доказів на спростування вини суду апеляційної інстанції надано не було.

Надаючи правову оцінку діянню щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП апеляційний суд звертає увагу на п. 2.10 «є» ПДР, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Згідно відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських установлено, що після того, як поліцейські прибули до господарства, в якому проживає ОСОБА_1 в с. Осокорівка, останній визнав, що після пригоди він вживав спиртні напої. На пропозицію працівників поліції пройти огляд за допомогою алкотестера відмовився. Після пропозиції поліцейських проїхати до лікувального закладу для проходження медичного огляду почав поводити себе зухвало, виражався нецензурними словами, повідомивши, що йому негайно треба до туалету.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до загальних положень ПДР, п.1.3 вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Отже, вказані докази є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, та правомірно взяті до уваги місцевим судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень (ст. ст.122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП), і з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд.

Таким доказам суд першої інстанції дав належну оцінку, а тому твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Твердження апелянта про те, що схема ДТП до протоколу серії ААД №843208 від 23.04.2025 з`явилась у матеріалах справи поза межами процесуального порядку збору доказів, а саме, схема ДТП складена працівниками поліції о 21 год.35 хв., а виклик про пригоду надійшов після опівночі, не заслуговують на увагу, оскільки були предметом розгляду місцевого суду, з чим погоджується і апеляційний суд, адже у схемі, яка додана до протоколу ААД №843208 за ст. 124 КУпАП, зазначений не час її складання 21:35 год, а дата та час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась саме 22 квітня 2025 року о 21:35 год в с. Осокорівка вул. Матросова, 28.

При винесенні рішення, апеляційний суд не може взяти до уваги інші доводи апелянта, оскільки такі в повному обсязі спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість суду уважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 36 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкцій статей за дані правопорушення.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року.

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай