П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

23 вересня 2025 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного Управління ДПС у Києві Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працюючої директором ТОВ «Тотучанов», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.07.2025 року, працюючи директором ТОВ «Тотучанов» за адресою: м. Київ, просп. Європейського Союзу, 47, що в Подільському районі м. Києва, порушила порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, зі змінами і доповненнями, зафіксовано актом фактичної перевірки № 58674/Ж5/26/15/407/43318192 від 08.07.2025.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №3173 від 08.07.2025, копією акту фактичної перевірки № 58674/Ж5/26/15/407/43318192 від 08.07.2025.

Згідно п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не встановлює вимог до суб`єктів господарювання, а є частиною розділу II Закону (ст. 3-11), який визначає винятки з вимог щодо застосування РРО. Він стосується випадків, коли застосування РРО не вимагається, зокрема, при реалізації послуг, що надаються виключно через систему електронних платежів, де немає необхідності в РРО.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тобто порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення та його наслідків, особи правопорушника, суд вважає необхідним застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у вигляді штрафу десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке обране стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 221, 283, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н. М. Ларіонова