Справа № 159/6136/25
Провадження № 3/159/2684/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Управління патрульної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт громадянина України НОМЕР_1 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 02.08.2025 будучи заступником технічного керівника випробувальної лабораторії ТОВ Добробут-авто, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу марки «Goldhofer STN-L5/245/A», номерний знак НОМЕР_2 , з порушення порядку проведення ОТК, а саме дата наступного проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, що призначений для перевезення безпечних вантажів, не відповідає вимогам до періодичності встановлених порядком проведення ОТК. Згідно п.3 порядку проведення ОТК періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі незалежно від строку експлуатації двічі на рік, проте протокол ОТК на вказаний вище транспортний засіб видано на рік, чим порушено КМУ №606, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127-1 КУпАП.

12.09.2025 ОСОБА_1 отримав повістку, якою повідомлений про розгляд справи 24.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 552.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справ по суті.

Європейський Суд з прав людини у п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 127-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 18 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить : для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення не доведена.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеіралів справи додано:

- протокол ЕП1 №435648 від 27.08.2025 складний щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127-1 КУпАП;

- копія листа від 13.008.2025 яким РСЦ ГСЦ МВС в Рівненські, Волинській та Житомирській областях повідомляє Начальника УПП у Волинській області про прийняте рішення, яким протокол перевірки технічного стану транспортного засобу марки «Goldhofer STN-L5/245/A», номерний знак НОМЕР_2 визнаний недійсним;

- фото транспортного засобу марки «Goldhofer STN-L5/245/A», номерний знак НОМЕР_2 .

Жодних інших документів матеріали справи не містять.

Виходячи з названих норм, у протоколі, складеному за ч.1 ст.127-1 КУпАП, має бути зазначено, хто і коли звертався за проведенням обов`язкового технічного контролю, хто і коли цей контроль проводив, який був результат контролю, якими документами він оформлений (копії цих документів мають бути додані до протоколу, чого немає у цьому випадку, жодних копій не додано), потрібно зазначити у протоколі, хто і коли виявив порушення порядку проведення перевірки технічного стану автомобіля, якими документами оформлене це виявлення, якими були наслідки виявлення.

До протоколу не додано докази повноважень (посадових обов`язків) ОСОБА_1 а також не додано копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки «Goldhofer STN-L5/245/A», номерний знак НОМЕР_2 , видача якого ставиться йому у провину, для того що можна було пересвідчитись, що саме ОСОБА_1 видавав цей протокол.

Суддя не вправі самостійно усунути згадані вище недоліки протоколу, так само як ініціювати їх усунення, направляючи матеріали для належного оформлення, оскільки втратить при цьому об`єктивність і неупередженість.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.127-1 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом.

Із доданого до протоколу копії листа від 13.008.2025 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненські, Волинській та Житомирській областях неможливо встановити, що протокол, складення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , букв складений саме ним

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище, суддя не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП у зв`язку недоведеністю його вини.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 253, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

СуддяР. Я. Смалюх