ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/9098/24 Головуючий в 1 інст.Кулик В.Б.
Провадження №33/807/363/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Лихосенка Є.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Лихосенка Є.О. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 05 жовтня 2024 року, о 00 год. 18 хв., у м.Запоріжжі, по вул.Космічній, буд.96-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час відеофіксації на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Лихосенко Є.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що працівники поліції під`їхали вже до припаркованого автомобіля, в той час коли ОСОБА_1 перебував біля автомобіля.

Вказує на безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зауважує на тому, що відеозаписом події не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Лихосенка Є.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №143094 від 05 жовтня 2024 року, з якого убачається, що 05 жовтня 2024 року, о 00 год. 18 хв., у м.Запоріжжі, по вул.Космічній, буд.96-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час відеофіксації на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою останнього;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 жовтня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Чусової А., згідно з яким, остання доповідає, що 05 жовтня 2024 року під час несення служби в Комунарському районі в складі екіпажу АП-601, о 00 год. 18 хв. за адресою: вул.Космічна, 96А, було зупинено транспортний засіб Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за порушення комендантської години, під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Після зупинки транспортного засобу водій намагався уникнути покарання та пересів з водійського сидіння на пасажирське та вийшов з автомобіля з пасажирського місця та намагався покинути місце події. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 або в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій ОСОБА_1 відповів відмовою під час безперервної відеофіксації. Стосовно ОСОБА_1 було складено за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України та винесено постанову за порушення ПДР. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушень ПДР.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Лихосенко Є.О. участі не брали, проте 08 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лихосенко Є.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити справу, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи його тим, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), проте відеоматеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2024 року, не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . У судовому засіданні від 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 надав пояснення, в яких зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП заперечував, оскільки 05 жовтня 2024 року він за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, буд.96-а, не їхав. Автомобіль під його керуванням не зупиняли працівники поліції, його автомобіль був припаркований біля магазину «АТБ-маркет», він сидів в ньому на пасажирському сидінні. До нього підійшли поліцейські та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів поліцейським, що вони його не зупиняли, він автомобілем не керував. Незважаючи на його пояснення, працівниками поліції було складено стосовно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який йому не вручався Його захисник - адвокат Лихосенко Є.О. у судовому засіданні від 05 грудня 2024 року підтримав раніше подане ним письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив, що дослідивши докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що жодним з них не встановлено та не підтверджено висновки відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: факт керування транспортним засобом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка було заслухано інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 , який пояснив, що 05 жовтня 2024 року, починаючи з 00 год. 00 хв., він стояв на перехресті вул.Олександра Говорухи та вул.Космічної, слідкував за дотриманням комендантської години, зупиняв автомобілі, які рухалися по проїжджій частині. Коли він помітив автомобіль ОСОБА_1 , то вийшов на перехрестя та за допомогою ліхтарика і рук подав йому сигнал для зупинки. При цьому, на поліцейському автомобілі були увімкнені проблискові червоні маячки. Вимога про зупинку була водієм проігнорована, автомобіль проїхав повз і здійснив рух на парковку магазину «АТБ». Працівники поліції під`їхали позаду. Після зупинки автомобіля, водій пересів з водійського сидіння на пасажирське та вийшов з автомобіля з пасажирського місця. На запитання про причину невиконання вимоги про зупинку, водій постійно повторював, що він не їхав. Документи, підтверджуючі особу, надати відмовився. Його особу було встановлено за допомогою бази даних. Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 або в медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповів відмовою під час безперервної відеофіксацї. Всі вимоги до складення протоколу було дотримано, права водію роз`яснено.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Лихосенко Є.О. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Захисник стверджував, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ніхто не зупиняв, транспортний засіб був припаркований, а сам ОСОБА_1 не виконував функції водія, тому, на нього не можуть розповсюджуватись вимоги щодо обов`язковості проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника адвоката Лихосенка Є.О., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася за порушення комендантської години, про що водія було повідомлено працівниками поліції при зупинці транспортного засобу.

Відомості щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , окрім іншого, відображені і в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Чусової А.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні, строк якого в подальшому відповідними Законами неодноразово продовжено.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що наказом голови Запорізької обласної військової адміністрації, начальника обласної військової адміністрації Старуха О. №1 від 24 лютого 2022 року запроваджено комендантську годину на території Запорізької області з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. на час введення воєнного стану. У подальшому тривалість комендантської години було змінено, тобто станом на 05 жовтня 2024 року комендантська година у м.Запоріжжі тривала з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв.

Відповідно до вимог пункту 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №573 від 08 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

1) затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

2) перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

3) вилучати в осіб предмети, які є знаряддям, засобом або предметом правопорушення, і передавати їх органам або підрозділам Національної поліції;

4) тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби;

5) входити (проникати) на територію та у приміщення підприємств, установ і організацій, у житлові та інші приміщення, на земельні ділянки, що належать особам, під час припинення кримінального правопорушення та в разі переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, якщо зволікання може створити реальну загрозу життю чи здоров`ю осіб;

6) використовувати із службовою метою засоби зв`язку і транспортні засоби, що належать особам (за їх згодою), підприємствам, установам і організаціям, за винятком транспортних засобів іноземних консульських установ чи представництв міжнародних організацій, для запобігання вчиненню кримінального правопорушення, переслідування та затримання осіб, що підозрюються у вчиненні злочину, або для доставки до лікувальних закладів осіб, які потребують медичної допомоги, проїзду до місця злочину;

7) застосовувати відповідно до законодавства заходи фізичного впливу, зброю і спеціальні засоби.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в період комендантської години, то зупинка транспортного засобу працівниками поліції є цілком законною.

Жодних клопотань про виклик поліцейських, витребування додаткової інформації з зазначеного приводу стороною захисту, не заявлено при апеляційному розгляді.

В свою чергу, суд з власної ініціативи не має права збирати докази.

Що стосується доводів захисника-адвоката Лихосенка Є.О., викладених в апеляційній скарзі, про те, що працівники поліції під`їхали вже до припаркованого автомобіля, в той час коли ОСОБА_1 перебував біля автомобіля, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Вказані доводи сторони захисту були предметом перевірки в ході розгляду справи в суді першої інстанції та на них судом надана обґрунтована та вмотивована відповідь, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доказів на спростування висновків суду стороною захисту не надано.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи.

До версії сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу «Opel Zafira Life», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується вищевказаними доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

Відповідаючи на доводи сторони захисту про те, що відеозаписом події не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі на що, ОСОБА_1 не надав жодної конкретної відповіді, вказуючи працівникам поліції на те, що вони його не зупиняли, а під`їхали до припаркованого автомобіля, який стояв біля магазину, на що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 про те, що магазин вже не працює, оскільки діяла комендантська година. На повторну пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не надав жодної конкретної відповіді та фактично його поведінка свідчила про ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Лихосенка Є.О. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/9098/24