ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2677/24 Номер провадження 33/814/562/25Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 28 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 26.11.2024 року, о 20.17 год., на 224 км. + 430 м. а/д „Київ-Харків-Довжанський, керував автомобілем „Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом „Schwarzmuller S-1, д.н.з. НОМЕР_2 , та вчинив ДТП, а саме допустив зіткнення із відбійником. Після зіткнення, до приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 вжив алкогольні напої (пиво). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечує, однак зазначає, що спиртні напої вживав до того, як сів за кермо транспортного засобу.

Про місце, дату та час розгляду справи ОСОБА_1 належним чином повідомлений не був. Розгляд справи проведено за його відсутності, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Транспортний засіб щоденно використовується ОСОБА_1 у робочих цілях та є єдиним засобом для існування, а тому визначене суддею адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить використання автомобіля та позбавить його заробітку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Будь-яких об`єктивних даних, що свідчили б про поважність неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду для участі у розгляді справи, надано не було.

Відповідно до ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Диспозиція ч.4 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно з п.2.10 (є) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом та, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, вжив алкогольні напої. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції прибули на місце події та виявили транспортний засіб „Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом „Schwarzmuller S-1, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на проїжджій частині з наявними механічними пошкодженнями. Під час спілкування у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому водій пояснив, що вжив алкогольні напої після вчинення ДТП.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Непереконливими є і доводи ОСОБА_2 щодо порушення його прав, передбачених ст.268 КпАП України. Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 міг скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, однак у судове засідання не з`явився.

Тому доводи апелянта про допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є необгрунтованими.

Твердження ОСОБА_2 про суворість накладеного адміністративного стягнення є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ч.2 ст.30 цього ж Кодексу визначено, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Санкція ч.4 ст.130 КпАП України передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вказані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі, стягнення накладено у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Крім того, адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Таким чином, вважаю, що застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.4 ст.130 КпАП України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 28 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська