ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2335/25 Справа № 195/1142/25 Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області 31 липня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що даний строк було пропущено з поважної причини, оскільки участі у розгляді справи він не брав, постанова суду була отримана ним на електрону пошту 06 серпня 2025 року, і до вказаного дня він, будучи необізнаним про мотиви суду, не мав можливості подати вмотивовану апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим остання підлягає скасуванню.

Вказує, що працівниками поліції було запропоновано йому пройти тест на алкогольне сп`яніння без залучення належної кількості свідків та без здійснення відеофіксації в автоматичному режимі.

Зазначає, що докази на підтвердження керуванням ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні, зокрема відсутній відповідний відеозапис, у зв`язку із чим не було й підстав для висунення йому пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції була вказана дата та час проведення судового засідання, що є незрозумілим, оскільки автоматизований розподіл розгляду справи судом не проводився, а справа ще не була направлена до суду.

Апелянт ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі за наявними у справі доказами. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки останній участі у судовому розгляді не брав, копія судового рішення була направлена йому поштою лише 05.08.2025 р. (а.с. 25), а відтак ОСОБА_1 , не будучи обізнаним про мотиви суду, дійсно не мав змоги своєчасно подати вмотивовану апеляційну скаргу.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1); рапортом поліцейського (а.с. 16); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 10), результатом огляду із використанням алкотесту Drager ALKOTEST 1253, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав результат 0,45 ‰ (а.с. 9); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Drager ALKOTEST 1253, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0,45 ‰, що істотно перевищує допустиму норму.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Апеляційні доводи суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони в цілому зводяться до оспорювання фактичних обставин, які матеріалами справи підтверджуються поза розумним сумнівом, та висловлення апелянтом свого власного тлумачення положень законодавства про адміністративну відповідальність.

Натомість цими доводами не спростовується наявність підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме того факту, що останній у порушення вимог п. 2.9 а ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, згідно із п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки вони складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання, та у своїй сукупності дають підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки не були залучені свідки, - не заслуговують на увагу, оскільки поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та долучений відповідний диск як додаток, а відтак залучення свідків за правилами ч.2 ст. 266 КУпАП у цьому випадку мало факультативний характер та не впливає на законність проведеного огляду.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав, визначених законом, які давали право вимагати працівнику поліції проходження медичного огляді на стан алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та погодився пройти огляд із використанням алкотесту Drager ALKOTEST 1253.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння спростовуються наданим відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль JAC N721S-N56, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції було зупинено на ділянці дороги за межами населених пунктів у зв`язку із тим, що правий задній блок сигнальних ліхтарів цього транспортного засобу не працював в темну пору доби. Працівник поліції повідомив про це ОСОБА_1 , на що останній перевірив вказаний блок та погодився із його несправністю. При цьому будь-яких інших осіб, транспортних засобів, будівель тощо поруч не було, що поза розумним сумнівом вказує на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 дійсно було зупинено під час руху у темний час доби між населеними пунктами, а відтак останній мав статус водія у розумінні ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця