Провадження №: 3/336/4423/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., за участю захисника адвоката Мартинишина П.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не встановлений, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 906654 від 02.07.2025, 02.07.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у дворі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила торгівлю з рук алкогольного напою об`ємом 2 л за ціною 400 грн. ОСОБА_2 , чим порушила п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідини, що використовується в електронних сигаретах та пального». Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП.

03.09.2025 від захисника адвоката Мартинишина П.В. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла письмова заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, посилаючись на наступне. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів саме факту реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв. ОСОБА_1 дійсно перебувала за вказаною адресою, проте категорично заперечує здійснення будь-якої підприємницької діяльності, яка полягає у торгівлі алкогольними напоями. Того дня до ОСОБА_1 додому прийшли працівники поліції та звинуватили у здійсненні торгівлі з рук алкогольними напоями об`ємом 2 л за ціною 400 грн громадянці ОСОБА_2 .. Проте, ОСОБА_1 вказану пляшку ОСОБА_2 не передавала. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримані та сфальсифіковані працівниками поліції навмисно через неприязні стосунки з ОСОБА_1 ..

Захисник адвокат Мартинишин П.В. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовій заяві, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суддя дійшов наступного висновку.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Частиною третьою статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: рапорт про реєстрацію події, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , протокол огляду та вилучення речей (предметів) від 02.07.2025, відеозапис, фототаблиця до протоколу ВАВ № 906654 від 02.07.2025, рапорт про дозвіл на поміщення речових доказів, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час складання адміністративного матеріалу за ч.3 ст.156 КУпАП № 122.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що факт продажу алкогольного напою ОСОБА_1 не зафіксований. Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили двох осіб, у яких виявили пляшку з прозорою рідиною, із запахом алкоголю. Під час розмови із вказаними особами, працівник поліції повідомив останнім, що або вони будуть опитані як свідки у вказаній справі, або на них буде складений протокол про адміністративне правопорушення, при цьому працівник поліції вказував цим особам, які покази вони мають надати, і які наслідки для них будуть, якщо вони не погодяться на його пропозицію.

Такі дії поліцейського є недопустимими.

Таким чином, окрім пояснень свідків, достовірність яких спростовується досліджених відеозаписом, беззаперечні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

У судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджуються беззаперечними доказами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Оскільки полімерна пляшка об`ємом 2 л була вилучена у особи, у військовій формі вилучену полімерну пляшку з прозорою рідиною, схожою на алкоголь передану на зберігання до ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, згідно з квитанцією № 122 необхідно знищити.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.3 ст.156, ст. ст. 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Полімерну пляшку з прозорою рідиною, схожою на алкоголь передану на зберігання до ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, згідно з квитанцією № 122 знищити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.А. Савеленко

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік