Справа № 703/5105/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, учасника бойових дій, працюючого оператором автокрана ТОВ «Таврія Бетон», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка 27 червня 2025 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, повторно 28 липня 2025 року близько 09 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. першодрукаря Івана Федорова, керував транспортним засобом «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимог п.31.3 «б» ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.121 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його захисник адвокат Драченко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без сторони захисту.

Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Драченко В.В. звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вже виповнилося 61 рік та не зважаючи на право виходу на пенсію, ОСОБА_1 продовжує працювати, адже його спеціальність машиніста-автокрана має значний попит на ринку праці. Також, окрім щирого каяття, ОСОБА_1 є учасником бойових дій під час проведення АТО та позитивно характеризується за місцем роботи. Зважаючи на особливу роль ОСОБА_1 в здійсненні заходів щодо будівництва військових об`єктів та критичної інфраструктури в умовах дефіциту робочої сили, а також усунення порушення, що стало підставою для складання протоколу, вважає за необхідне просити призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки позбавлення правопорушника права керування транспортним засобом, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови свого проживання, а також допомагати реабілітації своїх побратимів. Звертає увагу, що дії вчинені правопорушником не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. За вказаних обставин, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суддя, врахувавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які викладені у його письмовій заяві, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, частина 4 стаття 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Диспозицією частини 3 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п.31.1 «б» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ст.35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт», при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Окрім визнання своєї провини, як це вбачається з заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, повністю підтверджується письмовими доказами, які були дослідженні безпосередньо суддею, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404874 від 28 липня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини повторного протягом року порушення ОСОБА_1 28 липня 2025 року вимог п.31.3 «б» ПДР України і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП;

- даними картки обліку адміністративного правопорушення від 28 липня 2025 року, в якому викладені обставини повторного протягом року порушення ОСОБА_1 28 липня 2025 року вимог п.31.1 «б» ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, які є аналогічними обставинам, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404874 від 28 липня 2025 року;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 28 липня 2025 року, відповідно до яких, він 28 липня 2025 року близько 09 години 10 хвилин керував транспортним засобом «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Сміла по вул. першодрукаря Івана Федорова та зупинився на вимогу працівників поліції. Під час перевірки документів у нього був відсутній протокол технічного огляду на транспортний засобів, яким він керував, оскільки керівництво не забезпечило своєчасне проходження технічного контролю, хоча він, як водій, неодноразово наголошував на цьому. 27 червня 2025 року був притягнутий до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП про що керівництво також було проінформовано;

- даними копії постанови серії ЕНА №5079121 від 27 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а саме, що він 27 червня 2025 року о 08 годині 58 хвилин в м. Сміла по вул. Кременчуцька, 88, керував вантажним автомобілем «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , вантажопідйомністю до 3.5 тон, не пройшовши своєчасно обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п.31.3 «б» ПДР України;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диск, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким є автокран, та який стояв неподалік від місця спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував факт не проходження вищевказаним транспортним засобом, яким він керував, обов`язкового технічного контролю, відсутності у нього відповідного протоколу, а також притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП. У подальшому, від ОСОБА_1 працівниками поліції відібрано письмові пояснення, роз`яснено його права та обов`язки, а також складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.31.1 «б» ПДР України, вчинене ним 28 липня 2025 року повторно після вчинення ним 27 червня 2025 року адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до довідки відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_1 03 березня 2015 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Згідно санкції ч.4 ст.121 КУпАП, дії водія, передбачені диспозицією цієї частини статті КУпАП, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Разом з тим, відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні адмінстягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.2 КУпАП, законодавство України про адмінправопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адмінвідповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Чинний КУпАП не передбачає призначення більш м`якого стягнення чи звільнення від стягнення, яке визначене в санкції статті як обов`язкове основне чи додаткове.

Разом з тим, відповідно до ст.151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У п.2.2 Рішення від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022, Конституційний Суд України, розглядаючи питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності, зазначив, що: «адмінвідповідальність в Україні та процедура притягнення до адмінвідповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні» (перше речення абз.1 п.п.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010);

- «суспільна користь адмінстягнень за адмінправопорушення полягає не в поповненні державного бюджету, а в забезпеченні конституційного правопорядку, безпеки суспільства та прав і свобод кожної особи» (перше речення абз.1 п.п.2.5 п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 21 липня 2021 року №3-р(II)/2021).

У п.3 цього Рішення, Конституційний Суд України вказав, що за ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в Рішенні від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності в контексті вирішення питання конституційності ст.69 КК України у справі про призначення судом більш м`якого покарання, зазначив наступне:

- «Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим. Про це свідчить п.3 ч.1 ст.65 КК України, відповідно до якого суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину» (абз.7 та 8 п.п.4.2 п.4 мотивувальної частини);

- «встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності» (абз.6 п.5 мотивувальної частини).

У ч.2 п.3.2. Рішення Конституційний Суд України зазначив, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адмінвідповідальності на підставі ст.485 Митного кодексу України має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

У ч.4 п.4.2 Рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що посутній аналіз наведених норм МК України і КУпАП, що регулюють відносини з притягнення особи до адмінвідповідальності за порушення митних правил, свідчить про те, що загалом ці норми мають розвивати, конкретизувати та деталізувати принципи Основного Закону України, зокрема принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, визначений ч. 2 ст. 61 Конституції України.

У ч.2 та 3 п.4.3 Рішення Конституційний Суд України вкотре наголосив, що в законодавчому внормуванні відносин із притягнення особи до адміністративної або кримінальної відповідальності обов`язково має бути дотриманий конституційний принцип індивідуалізації юридичної відповідальності.

Таким чином, установлення в актах публічного законодавства абсолютно визначених та (або) безальтернативних санкцій має збалансовано поєднуватись із наданням суб`єкту накладення адмінстягнення або кримінального покарання дискреції в питанні визначення виду та розміру стягнення або покарання з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

У п.4.5 Рішення Конституційний Суд України визначив, що позбавлення оспорюваним приписом ст.485 МК України суб`єкта накладення адмінстягнення (митного органу) можливості індивідуалізації адмінстягнення з урахуванням усієї сукупності обставин справи, на думку Конституційного Суду України, унеможливлює реалізацію принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час притягнення особи до адмінвідповідальності на підставі ст. 485 МК України та не створює належного законодавчого підґрунтя для застосування домірних заходів до порушника митних правил.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що абз.2 ст.485 МК України суперечить ч.2 ст.61 Конституції України.

З огляду на наведені у рішенні Конституційного Суду України висновки, суддя вважає за доцільне ґрунтовно розглянути доводи захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Драченка В.В. про врахування принципу індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Так, як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України 25 лютого 2019 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 12 травня 2016 року, ОСОБА_1 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

19 травня 2025 року між ТОВ «Таврія Бетон» («Замовник») та ОСОБА_1 («Виконавець») укладено Договір №19/05-01-ЦП цивільно-правового характеру про надання послуг.

Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги (виконати роботи) оператора автокрана КТА-25 на визначеному сторонами об`єкті, щодо виконання розвантажувально-навантажувальних робіт.

Згідно п.1.2 вказаного Договору, замовник забезпечує виконавця усім необхідним для надання послуг, передбаченим цим договором.

Відповідно до п.1.3 зазначеного Договору, замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити надані виконавцем послуги за актом приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно п.6.1 вказаного Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до п.6.2 зазначеного Договору, термін дії договору починаються з моменту визначеного п.6.1 цього договору та діє до 31 грудня 2025 року. Є

Як вбачається з характеристики за вих. №13/08/25 від 13 серпня 2025 року, складеної директором ТОВ «Таврія Бетон», ОСОБА_1 у 2025 році був прийнятий на роботу у вказане підприємство машиністом автокрану. За час роботи на підприємстві аварій та порушень правил дорожнього руху не було, завжди відповідально підходить до вирішення поставлених завдань. Завжди тактовний, ввічливий та уважний. Користується повагою всіх співробітників підприємства. У порушеннях трудової дисципліни помічений не був. Догані і стягнень не має.

Листом за вих. №08/08/25 від 08 серпня 2025 року директор ТОВ «Таврія Бетон» ОСОБА_2 просив розглянути справу про порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу співробітником підприємства ОСОБА_1 з урахуванням того, що ТОВ «Таврія Бетон» зареєстроване в м. Херсон та з 24 лютого 2022 року опинилось спочатку в окупації, а потім під постійним обстрілами ворожої артилерії, дронів та КАБів. У зв`язку з край небезпечною ситуацією, у якій підприємство знаходиться більше 3-х років, керівництвом організації було прийняти рішення про необхідну евакуацію вцілілої автомобільної спеціальної техніки до м. Черкаси та продовження надання послуг автокрана на об`єктах критичної інфраструктури. Співпраця з ОСОБА_1 є дуже важливою як для підприємства, так і для працівника. Роботи, які виконує машиніст автокрана пов`язані з функціонуванням об`єктів критичної інфраструктури м. Черкаси та Черкаської області. У зв`язку з воєнним станом вкрай обмежена кількість фахових спеціалістів, які можуть виконувати роботи з управління автокраном. Просив прийняти до уваги, що технічний огляд автокрана вже проведений.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , власником вантажного автомобіля автокрана «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ «Транспортне підприємство «Транссервіс».

Згідно роздруківки з сайту «Опендатабот», 03 жовтня 2019 року ТОВ «Транспортне підприємство «Транссервіс» змінило свою назву на ТОВ «Таврія Бетон», .

30 липня 2025 року керівником пункту технічного контролю ТОВ «Вінтертайм», дільниця №7, ОСОБА_3 складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01315-02365-25, згідно якого проведено технічних огляд автомобіля «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким встановлено, що транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним.

Таким чином, суддею встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не є власником вантажного автомобіля автокрана «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував 28 липня 2025 року близько 09 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. першодрукаря Івана Федорова та вчинив порушення п.31.3 «б» ПДР України, оскільки зазначений автомобіль не пройшов обов`язковий технічний контроль, натомість власником цього автомобіля є ТОВ «Таврія Бетон», з яким ОСОБА_1 укладено договір цивільно-правового характеру про надання послуг, за яким він надає ТОВ «Таврія Бетон» послуги оператора автокрана та використовує наданий йому ТОВ «Таврія Бетон» вищевказаний транспортний засіб, внаслідок чого саме за рахунок наявності у нього права керування транспортними засобами здійснює заробіток на проживання, оскільки розмір пенсії встановлений державою на рівні, що, нажаль, не може забезпечити належних умов для проживання людини, в зв`язку з чим вимушений шукати інші джерела прибутку.

Одночасно, суддя звертає увагу, що саме на ТОВ «Таврія Бетон», як власника вантажного автомобіля автокрана «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , покладено обов`язок проходження обов`язкового технічного контролю вказаного транспортного засобу, а не на водія ОСОБА_1 , який є найманим працівником та виконує на цьому транспортному засобі свої зобов`язання перед ТОВ «Таврія Бетон» за договором цивільно-правового характеру про надання послуг, невиконання яких може призвести до негативних для нього наслідків, у тому числі до звільнення з місця роботи та втрати заробітку.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, внаслідок якого будь-які негативні наслідки не настали, обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме, те, що він не має об`єктивної можливості вплинути на своєчасність проходження технічного контролю транспортним засобом, який належить його роботодавцю та яким він керував за встановлених під час судового розгляду обставин, особу правопорушника, який є учасником бойових дій, працевлаштованим пенсіонером, та те, що наявність у нього права керування транспортним засобом перебуває у прямій залежності з продовженням трудових відносин з роботодавцем, хоча раніше одного разу і притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, однак таке порушення було вчинено за обставин, які фактично є аналогічними обставинам правопорушення, що є предметом розгляду у даній справі, у вчиненому щиро розкаявся; відсутність шкоди державним, суспільним інтересам та громадянам, суддя приходить до висновку про можливість пом`якшення адміністративного стягнення, яке підлягає накладенню на ОСОБА_1 та передбачене санкцією ч.4 ст.121 КУпАП, та вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суддя вважає, що вищевказане адміністративне стягнення, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , є достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. 2, 9, 23, 33, 40-1, 121, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Т.В. Ігнатенко