КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/1252/25 Апеляційне провадження № 33/824/4526/2025Головуючий у суді першої інстанції - Литвин О.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , директора ТОВ «АЛЬТЕР ГРУП» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фабрична, буд. 3/5),

до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2025 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 заст. 485 МК України закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, Координаційно-моніторингова митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не в повністю досліджено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вказано, що ТОВ «АЛЬТЕР ГРУП» було ввезено на територію України товар та для розмитнення подано митну декларацію, в якій зазначено код товару , проте товар повинен класифікуватися за кодом . Такі дії можуть свідчити про свідоме заявлення до митного оформлення товару з невідповідним кодом з метою ухилення від сплати акцизного податку та ПДВ у повному обсязі.

Посилається на те, що невідповідність коду товару, зазначена у митній декларації, підтверджується висновком СЛЕД Держмитслужби від 23.10.2024 № -0544.

Зазначене суд першої інстанції до уваги не взяв та дійшов помилкового висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Представник Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України - Григораш Д.І, у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Проскурня Т.В. заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на положення статті 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для розмитнення товару ОСОБА_2 була надана інформація, яка міститься у товаро-супровідних документах, а отже неможливо вказати про наявність будь-якого умислу в діях ОСОБА_2 щодо можливого подання неправдивих відомостей про товар при його розмитненні. При цьому зазначено, що протокол про порушення митних правил не є самостійним беззаперечним доказом вини, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які би підтверджували вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду.

Указаний висновок суду є законним та обґрунтованим, а відтак у суду апеляційної відсутні підстави з ним не погодитись, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 МК України.

Згідно положень частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно зі статті 485 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Таким чином, для кваліфікації діяння за статтею 485 МК України, має бути встановлена сукупність об`єктивної та суб`єктивної сторін: тобто факт вчинення дій, які порушують митні правила, та наявність у правопорушника умислу ухилитися від повної та законної сплати митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи та було установлено судом першої інстанції, 06.10.2024 за попередньою митною декларацією типу від 04.10.2024 IM EE № 24UA17U1 в зоні діяльності Львівської митниці автомобілем AM8365HA/BX4121XF у контейнері - цистерні № FFTU2260475 з Чехії від фірми «DEZA a.s.» на адресу ТОВ «АЛЬТЕР-ГРУПП» через митний кордон України переміщено товар «дефенолізована карболова олія іі», загальною вагою брутто 21500 кг., фактурною вартістю 12040,00 EUR.

08.10.2024 директором ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» ОСОБА_2 до відділу митного оформлення № митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №24UA38U0, де в графі 31 митної декларації зазначено: «масло карболове знефенолене, номер cas:65996-87-4 номер es(einecs): 266-021-4.являє собою рідину від світло-жовтого до коричневого кольору із специфічним запахом, яка виробляється шляхом високотемпературної перегонки кам`яновугільних смол. складна суміш вуглеводнів, в яких переважають ароматичні вуглеводні (зокрема інден, індан,ізомери ксилолу, нафталін та інші),хімічний склад: інден -27+/-3%, індан - 25+/-3%, нафталін 15+/-3%ксилол (суміш) -

Згідно з відомостями, заявленими в електронній митній декларації від 08.10.2024 № 24UA38UO, відправником товару є «DEZA a.s.», a одержувачем, особою відповідальною за фінансове врегулювання та декларантом є ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП».

Разом з електронною митною декларацією від 08.10.2024 № 24UA38U0 до митного оформлення були надані наступні товаро-супровідні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 27.08.2024 DCO-27082024, рахунок - проформа від 12.09.2024 № , рахунок-фактура (інвойс) від 01.10.2024 № , накладна CMR від 01.10.2024 № та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 електронної митної декларації.

У графі 33 електронної митної декларації від 08.10.2024 № 24UA38U0 ОСОБА_2 заявив код товару згідно УКТ ЗЕД - (без ставки акцизного податку), а правильність цих відомостей декларант засвідчив своїм електронним цифровим підписом.

З метою встановлення законності ввезення ОСОБА_2 на митну територію України товарів, Координаційно-моніторинговою митницею було згенеровано додаткові форми митного контролю.

Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби від 23.10.2024 № - 0544, за результатами лабораторних досліджень наданої проби, яка надійшла на дослідження у вигляді непрозорої рідини чорного кольору із специфічним різким запахом, виявлено складну суміш: ароматичні вуглеводні (у тому числі нафтален, індан, інден, мезитилен, толуол, ізомери ксилолу, стирол, стилбензол, анілін, 1-стил-2-метилбензол), ароматичні азотовмісні гетероциклічні сполуки (у тому числі піридин, 2-метилпіридин), ароматичні кисневмісні гетероциклічні сполуки (бензофуран, 7-метилбензофуран), ароматичну сірковмісну гетероциклічну сполуку (бензо[b]тіофен).Сполук з масовою часткою більше 50 %, методом внутрішньої нормалізації, не виявлено. У межах використаних методів неароматичних вуглеводнів, газойлів та вмісту дисульфіду молібдену в пробі не виявлено. Результати отримані в ході дослідження наданої проби товару не суперечить інформації, зазначеній у графі 31 МД від 08.10.2024 N?24UA38U0, в частині «складна суміш вуглеводнів, в яких переважають ароматичні вуглеводні».

При цьому у висновку зазначено, що віднесення товарів до товарних позицій виходить за межі повноважень СЛЕД Держмитслужби.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, Координаційно-моніторингова митниця Державної митної служби України, вказуючи на неповне з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що невідповідність коду товару, зазначена у митній декларації, підтверджується висновком СЛЕД Держмитслужби від 23.10.2024 № -0544, а відтак наявності в діях ОСОБА_2 як директора ТОВ «АЛЬТЕР ГРУП» події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, дії щодо допущення декларантом у митній декларації помилок, які можуть призвести до зменшення митних платежів, мають оцінюватися з огляду на усі наявні обставини і самі по собі не можуть безумовно свідчити про наявний склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції вірно зазначив, що посилаючись на факт заявлення ОСОБА_2 у попередній митній декларації від 04.10.2024 IM EE № 24UA17U1 неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД митницею не надано беззаперечних відомостей на підтвердження вини останнього.

Вірними є посилання суду першої інстанції на ст. 21 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, згідно положень якої договірні сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах.

Однак, як правильно зазначено судом, митницею не надано суду жодного доказу звернення до митного органу країни-імпортера з метою перевірки правильності інформації, що міститься в сертифікаті з перевезення (походження) товару, який було надано ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», що свідчить про те, що у митниці не виникало жодних сумнівів з приводу правильності зазначення інформації про товар у вказаному сертифікаті.

Судом першої інстанції вірно установлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи товаро-супровідних документів, завезений товар є маслом карболовим знефелоненим. При цьому, суд звернув увагу, що для розмитнення такого товару була надана інформація, яка міститься у товаро-супровідних документах, а отже і неможливо дійти висновку про наявність будь-якого умислу в діях ОСОБА_2 щодо можливого подання неправдивих відомостей про товар при його розмитненні.

Апеляційний суд зауважує те, що відомості, зазначені в митній декларації, кореспондуються із товаро-супровідними документами, які були надані при митному оформленні при ввезенні товару на митну територію України.

Доводи апеляційної скарги про те, що невідповідність коду товару, зазначена у митній декларації, підтверджується висновком СЛЕД Держмитслужби від 23.10.2024 № -0544, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у зазначеному висновку вказано, що віднесення товарів до товарних позицій виходить за межі повноважень СЛЕД Держмитслужби.

Водночас, відповідно до експертного висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 620-34-25 від 21.03.2025, наданий на дослідження зразок товару, згідно з актом про повернення проб (зразків) товарів від 17.12.2024 № 7.17-31-01/10 за хімічним складом не відноситься до сумішей ароматичних вуглеводнів, оскільки містить в своєму складі невуглеводневі компоненти 9,9 % мас.: азото, кисне-, сірковмісні сполуки; хімічний склад наданого на дослідження зразку товару, згідно з актом про повернення проб (зразків) товарів від 17.12.2024 № 7.17-31-01/10 є властивим для кам`яновугільних масел; надана на дослідження проба за своїм хімічним та фракційним складом відноситься до легкого неочищеного масла.

Наведене указує на те, що складаючи протокол про порушення митних правил, Координаційно-моніторинговою митницею Державної митної служби України на власний розсуд було визначено невідповідність коду товару у митній декларації, що за відсутності належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження невідповідності коду товару, не може вказувати на наявність у діях ОСОБА_2 умислу щодо можливого подання неправдивих відомостей про товар при його розмитненні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Оскільки Координаційно-моніторинговою митницею Державної митної служби України не доведено вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недоведеність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а відтак правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та фактично зводяться до викладення обставин, що були зафіксовані в протоколі про порушення митних правил, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та з якою у апеляційного суду відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук