Справа № 541/3597/25
Номер провадження3/541/1095/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., розглянувши з участю секретаря Калініченко Л.О., прокурора Маштакова А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 матеріали, які надійшли з Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Кобилячок Новосанжаврського району Полтавської області, громадянки України, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої продавцем ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Колишня інспектор режимно-секретного сектору Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_1 , відповідно до підпункту п.п. «з» п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», Закону України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 30.03.2025), за неохоплений період раніше поданим деклараціям а саме лише о 18 год. 19 хв. 31.03.2025 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільненні (01.01.2025-28.02.2025), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що матеріалами адміністративних справ доведено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив визнати її винною у вчиненні даного корупційного правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у скоєних правопорушеннях визнала. щиро розкаялася. Однак, просила врахувати, що декларацію нею подано тільки 31.03.2025, з запізненням на 1 день. Також зазначила, що на утриманні має малолітню дитину, яка тривалий час хворіла та потребувала постійного догляду, у зв`язку з чим пропустила строк подачі декларації на один день. Просила звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справ про адміністративні порушення та оцінивши докази відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до наказу Головного управління в Полтавській області Національної поліції України від 10.07.2024 № 335 о/с, капітана поліції ОСОБА_1 , призначено на посаду інспектора режимно - секретного сектору Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781 -XII від 23.12.1993, працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів України.

Згідно із підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону, є поліцейські.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

29.01.2016 року ОСОБА_3 склала Присягу на вірність Українському народові та до 28.02.2025 року перебувала в спеціальному званні «капітан поліції» та закріплений спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0151071.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону У країни «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» капітан поліції ОСОБА_1 , інспектор режимно-секретного сектору Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України НП України, є поліцейським на яку поширюється дія вказаного Закону.

Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року.

Відповідно до розділу XIII «Прикінцеві положення»: пункт 2-7 викласти в такій редакції: Установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до наказу Головного управління в Полтавській області Національної поліції України від 26.02.2025 № 112 о/с, капітана поліції ОСОБА_1 , звільнено з посади інспектора режимно - секретного сектору Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України Національної поліції України з 28.02.2025 року.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи звільненою 28.02.2025 року з посади інспектора режимно-секретного сектору Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України, як поліцейська, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільненні (01.01.2025 -28.02.2025) не пізніше 30 березня 2025 року.

Однак, відповідно до інформації з публічної частини офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 подала до Реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: при звільненні (01.01.2025 - 28.02.2025) (https://public.nazk.gov.ua/documents/246c4681-a729- 4408-8с02-1а40Р8а4387с), а саме: 31.03.2025 о 18 годині 19 хвилини, тобто несвоєчасно.

В одно час згідно листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-06/49049-25 від 05.06.2025, встановлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 неодноразово подавала «щорічні» декларації, а саме за 2020-2023 роки, тобто останній достовірно відомі зобов`язання та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», типи декларацій, правила користування Реєстром та електронно цифровим підписом.

Відповідно до документів наданих відділом кадрів управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 , ознайомлена з вимогами основних положень Закону України «Про запобігання корупції» під підпис 24.10.2019 року їй особисто було вручена пам`ятка ознайомлення поліцейських. Державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та кодексу України про адміністративні правопорушення. Також ОСОБА_1 11.09.2014 року вручена пам`ятка- застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України. Також при звільненні зі служби 24.02.2024 року ОСОБА_1 під підпис вручена пам`ятка ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України « Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме: відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 42-2025 від 02.09.2025 (а.с. 2-8); рапортом начальника відділу протидії корупції Полтавського управління ДВБ Національної поліції України Міщан В.Г.; повідомленням (а.с. 9); повідомленням Національного агентства про факт не подання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 17.04.2025 року № 77860-2025 (а.с. 13); послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.03.2025 року по 01.04.2025 року (а.с. 14-16); результатами пошуку документів в Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 17-18); копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільненні (01.01.2025 -28.02.2025), поданої ОСОБА_1 (а.с. 19-26); копіями документів з архівної особової справи ОСОБА_1 (а.с. 28-41) та визнана правопорушником в судовому засіданні.

Таким чином, є очевидним, що ОСОБА_1 допустила відповідне порушення Закону та подала декларації з пропуском встановленого строку. Разом з тим, суд вважає, що порушення строку лише на один день хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень законів України "Про засади запобігання та протидії корупції", "Про відповідальність юридичних осіб за вчинення корупційних правопорушень", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення" (справа про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) від 06.10.2010 року № 1-27/2010, судом серед іншого проведена думка, що корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватися до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховуванням, розкраданням чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи і яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Тобто, ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, яка зобов`язана відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки, не ухилилася від декларування, не бажала приховати свої доходи і майно, а допустила помилку у строках подачі декларації на один день. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням (на один день), ОСОБА_1 подала декларацію. Натомість, для ОСОБА_1 юридичні наслідки після притягнення до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення будуть занадто суворі та несправедливі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, суд прийшов до наступного висновку

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є скоєння особою правопорушення вперше, на утриманні має малолітню дитину, а також малозначність правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не мала наміру уникнути декларування доходів, свою провину визнала. Зазначені обставини, на думку суду, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого нею правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, а вчинене нею правопорушення можливо вважати малозначним, тому суд вважає за можливе застосувати ст.22 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням. Вказане судове рішення буде очевидним попередженням особі про недопустимість в подальшому допускати подібні порушення вимог Закону.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 3, 45 Законом України "Про запобігання корупції" -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя О. А. Морозовська