Справа №750/6737/25
Провадження №3/750/2291/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Бредюка О.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №319444 від 03.05.2025, ОСОБА_1 , 03.05.2025 о 22:40 год. в м. Чернігові по пр. Л. Лук`яненка, 3, керував транспортним засобом TOYOTA Land Cruizer Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук; огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер алкотест 7510 ARLM-0398, проба позитивна 2,16% проміле, водій з результатом не згоден; від проходження огляду в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, надав суду письмові пояснення, які підтримав. Вказав, що алкоголь не вживав. В автомобілі було дві людини, які вживали алкоголь. Він не хотів їхати до лікаря саме з цим патрулем, не довіряв їм. Хотів пройти сам освідування, але поліцейські довго його тримали, авто затримали, вже була комендантська година, пройшло більше 2 годин, тому сенсу не було їхати вже самому. Так, він погодився пройти освідування на місці зупинки, однак прилад «Драгер» працював з помилкою, тричі прилад не спрацьовував, на четвертій спробі взагалі висвітилось на табло приладу «алкоголь у роті», і лише на 5 спробі прилад показав результат, з яким він не погодився. Працівник поліції після продуття приладу повідомив, що відносно нього складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.9 «А» ПДР, що також підтверджено відеозаписом, долученим до протоколу (час 23:29:00), проте в матеріалах справи, які надійшли до суду, протокол складено відносно нього за порушення пункту 2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що працівниками поліції було фальсифіковано матеріали адміністративної справи відносно нього. Вказане також підтверджується і тим, що після складання протоколу працівники поліції протримали його ще півтори години, щоб він не міг поїхати в межах 2 годин і пройти огляд у лікарні в порядку самозвернення, як це передбачено законодавством.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що протокол складав він. Так, надійшов виклик, що водій керує авто з ознаками алкогольного сп`яніння. Виявили транспортний засіб, запропонували водію пройти огляд на місці зупинки, той погодився, пройшов, а з результатом був не згоден, до лікаря їхати відмовився. Було декілька спроб продуття, прилад автоматично скидає і робить забір повітря. Протокол не передруковували, можливо він оговорився, вказавши п.2.9 «а», оскільки недавно на службі. Ознаки, які були - це запах алкоголю, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Тремтіння він побачив при спілкуванні. Алкоголь чув з автомобіля, там ще була людина, яка не заперечувала вживання, а сам водій заперечував вживання. Автомобіль евакуювати хотіли, довго це було, десь година часу, після складання протоколу.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що ознак у ОСОБА_1 не було, такі були надуманими. Драгер продував декілька раз, можливо стався збій і результат - алкоголь в роті. Після цього ОСОБА_1 знову дають продути, при тому не міняють мундштук, і прилад показав результат 2,16%, що викликає обґрунтований сумнів, тому його довіритель з результатом не погодився, а до лікаря з патрулем, який упереджено ставився їхати водій не захотів, вказавши, що поїде сам. Крім того, зазначив, що дані, які зафіксовано на відеозаписі, долученому до протоколу, не відповідають доказам долученим до справи, зокрема з відеозапису слідує, що після складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейський зачитує такий ОСОБА_1 , ставлячи в провину тому порушення пункту 2.9 «А», що чітко чутно на відеозаписі, тоді як в матеріалах наявний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР. Тобто вказане є порушенням, а наявний в справі протокол було складено за відсутності ОСОБА_1 , та не повідомлено того про складання саме цього протоколу. Також, ОСОБА_1 протримали більше 2 годин, вирішуючи питання стосовно автомобіля, що виключило можливість того самостійно звернутись та пройти огляд у лікарні. Тобто, відеозапис, долучений до протоколу не узгоджується з даними, зафіксованими в самому протоколі. Сам інспектор в судовому засіданні так і не пояснив чому такі розбіжності наявні, отже складений протокол не відповідає обставинам, які було оголошено водієві. П`ять разів проводили тестування, прилад не спрацьовував, контрольний забір повітря не робили, і лише на п`ятий раз прилад показав 2,16% проміле, але з відеозапису будь яких ознак сп`яніння взагалі не вбачається. Поліцейські не дали можливість пройти огляд самостійно, протримавши водія майже 3 години і коли вже почалась комендантська година, відпустили. Руки не тремтіли, почервоніння обличчя не вбачається, шкірний покрив нормального кольору, а запах алкоголю з автомобіля пояснюється наявністю в салоні авто ще двох осіб, які не заперечували вживання алкоголю, про що також вказав і інспектор в судовому засіданні.

В судове засідання, призначене на 23.09.2025 року о 12:45 год. ОСОБА_1 та його захисник Бредюк О.М., не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 23.09.2025 через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Бредюка О.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , при вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, просить врахувати пояснення, надані ними в судових засіданнях та письмові пояснення ОСОБА_1 , та закрити провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останній надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим та і скористалась. Крім того, захисник Бредюк О.М. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу, ОСОБА_1 та його захисник були присутні на всіх судових засіданнях, надавали свої пояснення.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бредюка О.М., враховуючи відповідну заяву того, надану суду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , захисника Бредюка О.М., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі «Інструкція»).

Згідно п.6 розділу І «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї «Інструкції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 «Інструкції» ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, відповідно до «Інструкції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І «Інструкції»).

За змістом статей 254, 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у письмових поясненнях, і які були підтримані ним під час судового розгляду, та його захисника, а також підтверджуються даними відеозапису, долученого до протоколу, який було відтворено в судовому засіданні, стосовно того, що останньому після складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП було зазначено, що такий складено за порушення ним п. 2.9 «А» ПДР України, а саме за керування транспортним засобом особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тоді як до матеріалів справи долучено протокол серії ЕРП1 №319444, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 ПДР України.

Переглянувши у судовому засіданні відеозапис, долучений до проколу про адміністративне правопорушення, суд встановив, що водій ОСОБА_1 не заперечував, що він керував транспортним засобом TOYOTA Land Cruizer Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , 03.05.2025 о 22 годині 40 хвилин в м. Чернігові по пр. Левка Лук`яненка, 3, був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомили водія та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» Alkotest 7510, який ОСОБА_1 пройшов, з результатом був не згоден, пройти огляд у лікаря вказав, що не проти, однак не хоче з поліцейськими. Разом з тим, під час оголошення протоколу, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що такий складено відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення пункту 2.9 «А» ПДР.

Вказане, є порушенням особи права на захист, а також враховуючи наявність зафіксованих відеокамерою поліцейських відомостей, у суду наявні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду, в яких зазначено про порушення ОСОБА_1 саме пункту 2.5 ПДР України, дані зазначені у протоколі та зафіксовані на відеозаписі, долученому до такого, суперечать один одному, що свідчить про їх необ`єктивність.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Більш того, суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 , після згоди на проходження огляду на місці зупинки, починає проходити такий і продуває прилад Драгер, як того вимагає порядок застосування спеціального технічного засобу, не ухиляється, однак спроб було п`ять, і такий прилад не спрацьовує двічі, на третій раз взагалі на табло приладу висвічується напис «алкоголь в роті», на четвертій спробі водій перестає дути після слів поліцейського, що достатньо, і лише після 5 спроби прилад показав результат 2,16% проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився. Вказував, що не проти поїхати до лікаря, але не з даним екіпажем поліції. Після складання протоколу поліцейські тримали ОСОБА_1 до 23:42 год., що виключило можливість останньому пройти огляд у лікаря самостійно протягом 2 годин після зупинки.

Така кількість спроб та показники приладу Драгер на третій («алкоголь в роті») і п`ятій (2.16%) спробі, при тому, що до цих спроб прилад взагалі не спрацьовував, а також дії працівників поліції після складання протоколу, обґрунтовано ставлять під сумнів дійсну наявність виявлених у водія ознак сп`яніння, а також коректну роботу приладу, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 .

З огляду на викладені обставини, вважаю, що у даній справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази «поза розумним сумнівом», оцінивши які, можливо було б дійти до беззаперечного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №319444 від 03.05.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.05.2025, чек з результатами тестування на приладі Драгер Alcotest 7510 ARLM-0398 від 03.05.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2025, розписку ОСОБА_3 від 04.05.2025, рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Євгенія Жилінського, відеозапис до протоколу серії ЕРП1 №319444 від 03.05.2025, переглянутий в судовому засіданні, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу серії ЕПР1 №319444 від 03.05.2025, а також не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь