ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2176/25 Справа № 243/7325/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності, адвоката Керанчука В.Б.,

апеляційну скаргу адвоката Керанчука В.Б., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2025 року встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 981994 від 31.08.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що «31.08.2025 року о 21 год 56 хв. в Донецькій області Краматорський р-н м. Слов`янськ вул. Ізюмська, 30, водій керував т/з ВАЗ 217030 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат позитивний 2,11% тест № 389, чим порушив п.2.9а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування т/з».

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Керанчук В.Б., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначив, що оскаржена постанова була ухвалена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, а копія цієї постанови сторонам не вручалась та у встановленому законом порядку не надсилалась. Про існування оскарженої постанови суду ОСОБА_1 дізнався лише 03.07.2025 року, коли йому прийшов лист від відділу патрульної поліції. Ні суддя, ні секретар судового засідання не повідомляли захиснику про те, що справа відносно ОСОБА_1 розглянута.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Керанчук В.Б. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ні він, ні його підзахисний не затягували процес та не зловживали своїми процесуальними правами, як про це необґрунтовано зазначив суд в оскарженій постанові.

Зазначає, що фабула адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, повинна відповідати нормам закону, а саме: повинно бути вказано прізвище, ім`я та по батькові правопорушника безпосередньо в викладеній фабулі правопорушення. Ці порушення при складанні протоколу суд не прийняв до уваги, та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Керанчук В.Б. просив його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги захисника з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27 травня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через суд першої інстанції та зареєстрована судом 09 липня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Справу в суді 1-ї інстанції було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника Керанчука В.Б. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 або його захисником копії оскарженої постанови суду від 27 травня 2025 року. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката Керанчука В.Б. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат позитивний 2,11% тест № 389, чим порушив п.2.9а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Хоча в апеляційній скарзі захисник стверджує, що ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 981994 від 31.08.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , за порушення п.2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом інспектора чергового ВЧС БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП від 31.08.2024 року, відповідно до якого, 31.08.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1003 від 31.08.2024 року як: Правопорушення правил дорожнього руху. Фабула ЄО: 31.08.2024 о 21:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 31.08.2024 о 21:41 за адресою: район м. Слов`янськ, вул. Союзна, буд. 45, ЗДО військовий повідомив, що сусіди у стані а/с сіли за кермо а/м Лада Пріора, чорного кольору, днз НОМЕР_1 та поїхали на виїзд в бік вул. Цилинна. Примітки: під час відпрацювання виклику екіпажем 152 Шуліка, Терещенко у м. Слов`янськ по вул. Ізюмська, біля буд. 30, приблизно 21:56 було виявлено вказаний в зверненні ТЗ Лада пріора ваз 217030 нз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , 09.02.1980 року, який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка що не відповідає обстановці), водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору драгер. Результат 2.11, з результатом згоден. Складено адмінпротокол ААД 981994 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заявник від написання заяви та пояснень з даного приводу відмовився, офіційної відповіді не потребує;

- роздруківкою показів приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» тест № 389, відповідно до якого, результат тесту становить 2,11 ‰ (проміле) відносно ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) за допомогою Drager Alcotest 6820, в результаті огляду у ОСОБА_1 встановлена позитивна проба 2,11 ‰. ОСОБА_1 з результатами згоден, що підтвердив своїм підписом;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1139 083 24 газоаналізатора Alcotest 6820 Зав. № ARHК-0037, чинне до 30 липня 2025 року. За результатами повірки якого встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019;

- відеозаписами, доданими до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager на, що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду - позитивний, становить 2,11 ‰ (проміле). Результат тесту ОСОБА_1 не оспорював. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія Хрено ст.63 Конституції України, ст. 268 ОСОБА_2 не надходило.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що фіксували обставини 31.08.2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції було проігноровано порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 981994 від 31.08.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 981994 від 31.08.2024 року зазначено, що цей протокол складено відносно ОСОБА_1 , із вказівкою на його дату народження, місця проживання, документу, яким підтверджується особа правопорушника, даних про транспортний засіб, яким керував правопорушник та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП із розкриттям об`єктивної сторони даного правопорушення.

Підстав вважати, що цей протокол про адміністративного правопорушення складено у відношенні іншої особи, чи того, що його зміст не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, немає. Тому не вважаю слушним довід апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне порушення нормам закону.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо заперечення доводів суду першої інстанції, що захисник Керанчук В.Б. та його підзахисний ОСОБА_1 затягували процес та зловживали своїми процесуальними права, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що матеріали адміністративної справи надійшли у провадження головуючого судді Сидоренко І.О. 11 вересня 2024 року.

З матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Керанчук В.Б. в судові засідання призначені на 22.11.2024 р., 27.12.2024 р., 03.03.2025 р., 10.04.2025 р. та 27.05.2025 р. не з`явилися, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Крім того, 03.03.2025 року, 11.04.2025 року та 22.04.2025 року ОСОБА_1 та його захисник надавали до суду заяви про відкладення розгляду справи, що були призначені на 03.03.2025 р., 11.04.2025 р. та 27.05.2025 р.

Тож, за час перебування даної справи у провадженні судді до постановлення в ній оскарженої постанови суддею першої інстанції 27 травня 2025 року, захисником адвокатом Керанчуком В.Б. було 4 рази з різних причин надано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 15, 27, 30, 33). Крім того, після ознайомлення з матеріалами даної справи в повному обсязі, захисником було подане письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №981994 від 31.08.2024 року (а.с.21-22).

Отже, судом першої інстанції було проаналізовано в оскарженій постанові кількість клопотань сторони захисту про відкладення розгляду даної справи та їх причин, та обґрунтовано виснувано про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , з урахуванням зібраних по справі доказів та наявності письмового заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від сторони захисту.

Як вбачається із останнього клопотання захисника про відкладення розгляду справи від 22.05.2025 р., причиною відкладення розгляду справи зазначено перебування адвоката з 26.05.2025 року по 09.06.2025 року у відпустці (а.с. 33). Проте, захисником до такого клопотання не було додано будь-якого підтверджуючого документа. Такі докази не були надані стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Тож, суд першої інстанції вірно зазначив, що у даному випадку останнє звернення про перенесення розгляду справи розцінено, як необґрунтоване та таке, що спрямоване на затягування розгляду справи і недотримання строків, визначених ст. 38 КУпАП, та не задовольним подану захисником заяву про відкладення розгляду справи від 22 квітня 2025.

Судом слушно зазначено, що ОСОБА_1 та його захисник не були позбавлені можливості приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції або безпосередньо у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, однак жодного разу не з`явилися до суду та не надали клопотання про проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції. Такі висновки підтверджуються матеріалами справи.

Тож під час апеляційного розгляду не було встановлено порушення права на захист ОСОБА_1 та безпідставних висновків суду щодо можливості розгляду справи за відсутності як ОСОБА_1 , так і його захисника адвоката Керанчука В.Б.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Керанчуку В.Б., який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Керанчука В.Б. залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин