ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/4368/25 Головуючий суду 1 інстанції: Бородіна О.В.
Провадження №: 33/818/1534/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Литвиненку Д.А., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Цимбалюка Ю.М., без участі потерпілої ОСОБА_2 , з участю представника потерпілої ОСОБА_2 Лемішка Ю.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Холодногірського районного суду м. Харкова від 19.08.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а також стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2025 року о 05 год. 50 хв., за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, перехрестя з Гончарівським б-р., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FUSION з реєстраційним номером НОМЕР_1 не був уважним, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю PEUGEOT TRAVELLER з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, унаслідок таких дій відбулось зіткнення, після чого автомобіль PEUGEOT TRAVELLER інерційним рухом здійснив наїзд на перешкоду, а саме: паркан і дорожній знак. Отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, п. 8.4.б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються відповідними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 392358 від 15.07.2025 року; рапортом поліцейського О. Шоста; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2025 року; схемою ДТП від 15.06.2025 року; фотознімками з місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник правопорушника подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що схема дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2025 року не містить інформацію про те, хто саме з водіїв рухався у певному варіанті, а відображає лише подію ДТП, яку вже сприймали працівники поліції, які прибули на місце вказаної події.

Окрім цього, апелянт стверджує, що зіткнення транспортних засобів відбулося на ділянці вуличного покриття, що призначено для руху автомобілів у зворотньому напрямку по відношенню до напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 ..

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник і потерпіла не з`явилися.

В судове засідання прибув захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а також представник потерпілої ОСОБА_2 Лемішко Ю.М..

В судовому засіданні захисник правопорушника підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив його скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілої, який прибув у судове засідання, наголошував на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції та просив залишити її без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.06.2025 року о 05 год. 50 хв., за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, перехрестя з Гончарівським б-р., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD FUSION з реєстраційним номером НОМЕР_1 не був уважним, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю PEUGEOT TRAVELLER з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, унаслідок таких дій відбулось зіткнення, після чого автомобіль PEUGEOT TRAVELLER інерційним рухом здійснив наїзд на перешкоду, а саме: паркан і дорожній знак. Отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, п. 8.4.б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 8.4.б ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта з огляду на наступні обставини.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, складеної в день події адміністративного правопорушення, а саме 15.06.2025 року (а.с. 11), вбачається, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди, а саме: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів; наявні дорожні знаки; транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди; координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини; таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі; зазначено дані, що характеризують транспортні засоби та відомості про їх пошкодження.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана схема ДТП відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, а будь-яких порушень, які б впливали на допустимість відповідного документу як належного доказу по справі, судом апеляційної інстанції не вбачається.

У судовому засіданні захисник правопорушника просив призначити експертизу по даній справі для доведення відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, однак суд апеляційної інстанції прийняв рішення відмовити у задоволенні вказаного клопотання захисника Цимбалюка С.В., оскільки відповідно до ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення в разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Експерт зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях. Відповідно до ІІ розділу Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, не передбачено проведення експертного дослідження для оцінки діям водія згідно із вимогами п. 16.11 ПДР України, так як для цього не потрібно встановлювати відповідності його дій з технічної точки зору вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку.

Окрім цього, апеляційна скарга не містить вихідних даних для проведення такої експертизи, оскільки водій ОСОБА_1 вказати механізм дорожньо-транспортної пригоди не може.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи дозволяють без проведення експертного дослідження, у сукупності зібраних доказів, зробити достовірний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Холодногірського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка С.В. про призначення по справі експертизи, - відмовити.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило