КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/9903/25 Головуючий в суді І інстанції:Родіонов С.О.
Провадження № 33/824/4551/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361133 від 14 червня 2025 року - 14 червня 2025 року о 00 год. 40 хв. у м. Києві, вул. Північна, 50 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «DragerAlcotest ARLM 0310», результат проби позитивний - 0,79‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 12 серпня 2025 року адвокат Харченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвокат Харченко С.В. обґрунтовував тим, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції.

Крім того, адвокат Харченко С.В. вказує, що відео у матеріалах справи неповне, не розкриває суті правопорушення, а працівниками поліції не було залучено свідків правопорушення.

Також доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В., обгрунтовує тим, що акт огляду на стан сп`яніння не може бути належним та допустимим доказом по справі, адже не містить дати та часу.

Також доводи апеляційної скарги захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обгрунтовує тим, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 її прав та обов`язків.

Доводи апеляційної скарги також обгрунтовані тим, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколог, а направлення на огляд складено не було.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та її адвокат Харченко С.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від адвоката Харченка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із поганим самопочуттям (високий тиск), однак вказане клопотання було передано канцелярією Київського апеляційного суду до судді Сушко Л.П. о 11 год. 11 хв., що унеможливило розгляд вказаного клопотання у судовому засіданні, яке відбулось о 09 год. 40 хв. після розгляду апеляційної скарги по суті.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП України, не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361133 від 14 червня 2025 року, з якого вбачається, що 14 червня 2025 року о 00 год. 40 хв. у м. Києві, вул. Північна, 50 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest ARLM 0310», результат проби позитивний - 0,79‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 .. У графі: «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» міститься наступний запис: «зобов`язуюсь не керувати транспортними засобом протягом доби» (а.с. 1-2);

- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 14.06.2025 року о 01 год. 02 хв. проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 7510, прилад №ARLM-0310, принтер №ARLJ-0586, тест № 1038, результат тестування - 0,79‰. Роздруківка результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 7510 містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 3);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що огляд було проведено у зв`язку з такими виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Результат огляду позитивний - 0,79‰. У графі: «з результатами згоден» проставлений підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4);

- даними відеозапису з нагрудних камер патрульних поліції №470192, №470655, на яких зафіксовано факт зупинки водія ОСОБА_1 та повідомлено про причину зупинки, а саме: порушення режиму комендантської години (момент відеозапису з 0:03:40). У ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та висловлено вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, або у лікаря-нарколога, на що водій погодилась пройти огляд на місці зупинки (момент відеозапису з 0:04:25). На запитання патрульного: «Скажіть чесно, вживали чи не вживали?», водій відповіла: «маленько, чуть-чуть», а на уточнювальне запитання, що саме вживала, повідомила: «0,3 пива» (момент відеозапису з 0:01:15, 0:22:19). Зафіксовано процедуру проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», у ході якої було встановлено, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, результат - 0,79‰ (момент відеозапису з 0:42:30), на що патрульними поліції було висловлено пропозицію проїхати до лікаря-нарколога у разі незгоди із результатами огляду, проте водій відмовилася (момент відеозапису з 0;44:03). Далі зафіксовано момент підписання ОСОБА_1 чеку з результатами приладу «Драгер» (момент відеозапису з 0:45:50), відтак працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлено водія із його змістом. Крім того, зафіксовано момент відсторонення водія від керування транспортним засобом на одну добу (момент відеозапису з 1:02:00) (а.с. 8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 14 червня 2025 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такі доводи спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, із якого вбачається, що зупинений патрульними поліції транспортний засіб знаходиться на проїзній частині із заведеним мотором та увімкненим сигналом аварійної зупинки. Пасажир транспортного засобу повідомила: «ми доїжджаємо додому, нам 5 хвилин», на запитання патрульних поліції: «звідки їдете?», пасажир відповіла: «з лісу» (момент відеозапису 0:21:21). Водій транспортного засобу не заперечувала факту керування автомобілем, а також пояснювала, що живе неподалік та поспішає додому.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що факт керуванням транспортним засобом встановлюється будь-якими фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відео у матеріалах справи неповне, не розкриває суті правопорушення, а працівниками поліції не було залучено свідків правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та сам процес огляду, під час якого встановлено наявність алкогольного сп`яніння, а також її згода з результатами, були зафіксовані нагрудними камерами патрульних поліції. Про це зроблено запис у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «технічний засіб відеозапису», тому потреби залучати додаткових свідків у патрульних поліції не виникало.

Скерований до суду відеоматеріал стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме факт керування автомобілем, повідомлення про вживання алкоголю, згодою на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, згодою із результатами такого огляду, ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення та відсутність будь-яких пояснень та зауважень щодо нього.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, який забезпечує можливість наочно впевнитись в обставинах справи, а тому є належним та допустимим.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан сп`яніння не може бути належним та допустимим доказом по справі, адже не містить дати та часу, суд апеляційної інстанції відхиляє, як формальні, оскільки такий акт огляду містить підпис ОСОБА_1 у графі: «з результатами згоден», а на відеозаписі відображено ознайомлення останньої із таким актом огляду (момент відеозапису з 0:59:58). Відсутність дати та часу на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відомості про що наявні у графі протоколу: «до протоколу додаються», у даній ситуації носять суто технічний характер і ніяк не впливають на суть звинувачення у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя, зокрема, невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, тому такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження за відсутності у діях складу правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 її прав та обов`язків не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в її діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів. Крім того, патрульні поліції повідомляли про відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 висловлювала згоду, повідомляли про можливість проведення огляду у закладі охорони здоров`я та про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколог, а направлення на огляд складено не було, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні та такі, що спрямовані виключно на ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки патрульними поліції було повідомлено про таку можливість і при першій висловленій вимозі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відповіла, що краще пройти огляд на місці зупинки, і було повідомлено про можливість проїхати до лікаря-нарколога для проведення огляду на стан сп`яніння у разі незгоди із результатами огляду вже після проведеного огляду на місці зупинки, однак ОСОБА_1 не виявила такого бажання.

Крім того, законодавством не передбачено обов`язку патрульних поліції долучати до протоколу інформацію про наявність направлення особи на проходження медичного огляду. Направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію, або долученню до протоколу, а складається працівником поліції для лікаря закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення огляду на стан сп`яніння, як підстава проведення огляду особи, а оскільки ОСОБА_1 була згодна із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та не виявила бажання проїхати до медичного закладу, то доводи апеляційної скарги в цій частині є також безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що, на її думку, свідчить про невідповідність дій поліцейських процедурі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються розпискою водія у протоколі про адміністративне правопорушення, де у графі № 14 наявний запис: «зобов`язуюсь не керувати транспортними засобами протягом доби». Крім того, зазначені доводи спростовуються і відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, з якого вбачається, що патрульні поліцейські повідомили ОСОБА_1 про її відсторонення від керування транспортним засобом, після чого під їх наглядом вона здійснила виїзд із проїзної частини на узбіччя з метою уникнення перешкод у русі для інших учасників дорожнього руху (момент відеозапису з 1:02:00).

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлювала з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважала за потрібні, однак свою незгоду із отриманими результатами огляду, у ньому не зазначила.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «22» вересня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко