Номер провадження3/205/4455/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2025 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, ображав, чим спричинив хвилювання за життя та здоров`я. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, 27 серпня 2025 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де виражався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також, 28 серпня 2025 року о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою в бік останньої. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, 28 серпня 2025 року о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де виражався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також, 08 вересня 2025 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно матері ОСОБА_2 , а саме ображав словесно та залякував, чим викликав побоювання у ОСОБА_2 за її безпеку, життя та здоров`я. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило.

Враховуючи що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ті ж самі діяння вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття домашнього насильства як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За змістом ч. 4 ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Так, на переконання суду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №860614 від 08.09.2025, ВАД № 859810 від 28.08.2025, ВАД №859809 від 28.08.2025, ВАД №860558 від 28.08.2025 та ВАД №860559 від 28.08.2025, складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; електронними рапортами працівників поліції, протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.08.2025, заявами та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 08.09.2025 та від 28.08.2025, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 08.09.2025 та від 28.08.2025; копією постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, копією постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, копією постанови Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Враховуючи вищевказане, а також те, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 173-2 КУпАП, після чого належних висновків для себе не зробив, продовжує систематичне вчинення протиправних дій, направлених на вчинення домашнього насильства стосовно членів своєї родини, в тому числі і неповнолітнього сина, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу або у вигляді громадських робіт не відповідатиме характеру вчинених адміністративних правопорушень та особі правопорушника і буде недостатнім задля виконання його мети, оскільки до останнього раніше неодноразово застосовувались вказані адміністративні стягнення, однак ОСОБА_1 продовжував систематично вчиняти адміністративні правопорушення та вчиняти домашнє насильство, а адміністративне стягнення у виді громадських робіт ОСОБА_1 взагалі не відбув, у зв`язку з чим суд був вимушений вирішувати питання про заміну невідбутого строку громадських робіт.

Тому, на переконання суду, для виконання мети призначеного стягнення, у даному випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

На думку суду, саме таке адміністративне стягнення відповідатиме характеру вчинених адміністративних правопорушень та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети, а саме припинення вчинення адміністративних правопорушень в подальшому, відповідального ставлення правопорушника до своїх вчинків та наслідків у майбутньому та зміни його агресивної насильницької поведінки.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 3 ст. 173-2, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Г. П. Калініченко