Провадження № 3/344/5173/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2025 року близько 18 год. 47 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця, 221, громадянин ОСОБА_1 здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, а саме оплатив товар (м`ясну продукцію), який не відповідає чеку №306 загальною вартістю 1262 (одна тисяча двісті шістдесят дві) гривні 23 копійки без ПДВ, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, в нього така ситуація вже виникала неодноразово, він постійно змушений був переправляти код. Однак, цього разу не звернув увагу на код та суму, відсканував та оплатив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Так, згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №083885 від 05.09.2025 року, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства;

- чеком, у якому зазначено найменування, кількість та вартість товару, який був оплачений;

- поясненнями ОСОБА_2 ;

- відношенням від 05.09.2025 року, в якому зазначено найменування, кількість та вартість неоплаченого товару;

- поясненнями ОСОБА_3 ;

- розпискою;

- рапортом;

- переглянутими в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого було перевірено товар, який оплатив ОСОБА_1 та було виявлено, що товар був з іншим стікером, внаслідок чого, була занижена вартість товару (clip-0 запис 20:09:19). Також, під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження в залі магазину, було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у м`ясному відділі та брав лопатки свинячі, а не суповий набір, після чого вибив два стікери (clip-0 запис 20:18:10).

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів по справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи із камер внутрішнього відеоспостереження магазину.

Отже, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 51 КУпАП, а саме, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винної до вчиненого правопорушення, для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім того, у відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ч. 2 ст. 51, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Людмила АНДРУСІВ