П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 24.06.1999 1 МВМ Лисичанського МВУ МВС України в Луганській області,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Вдовики О.М.,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383116, 06.07.2025 о 12:20 год на вул. Володимира Івасюка в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chery Amulet» з д.н.з. НОМЕР_3 , в порушення вимог пп. 2.3 б, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не був уважним та не стежив за зміною дорожньої обстановки на перехресті не рівнозначних доріг вул. Воєводіна та вул. Островського, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі транспортному засобу «Skoda Fabia» з д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 06.07.2025 він рухався по вул. Островського до перехрестя із вул. Воєводіна, що виявилася головною. Їхав на автомобілі «Чері» помаленьку, а перед самим перехрестям ледве-ледве. В протоколі зазначено, що він не реагував на знаки, але знаку він не бачив і не міг побачити, бо він був захований у кроні дерев. Також він не міг вчасно виявили автомобіль «»Шкода», оскільки з лівої сторони від нього був паркан будинку № 25-А, при тій можливій оглядовості біля 30 метрів, він бачив лише край дороги. Коли він виїжджав на перехрестя автомобілів зліва не було. Він дивився і вліво і вправо, бо мав пропустити те, авто, яке рухалося б праворуч від нього. Рухався дуже помалу, ледь виїхав на перехрестя, мить і авто відкинуло, спрацювали подушки безпеки і вони з дружиною навіть не зрозуміли, що сталося. На вказаній ділянці дороги заукруглень немає, дорога пряма, видимість біля 30 метрів. Зліва від нього вискочив на великій швидкості, близько 50 км/год, автомобіль «Шкода» і на перехресті сталося ДТП. Він не міг вчасно помітити автомобіль "Шкода", через те, що його оглядовість була обмежена парканом до будинку № 25-А. Виїжджаючи на перехрестя, він думав, що виїжджає на перехрестя із рівнозначними дорогами. Перед перехрестям він спочатку подивився наліво, потім направо і почав рух, тому що думав, що при рівнозначних дорогах, той хто наближався б зліва від нього, мав би його пропустити. По вул. Островського, на перехресті, де сталося ДТП, він рухався прямо, а вже на наступному перехресті він мав повернути праворуч і виїхати на головну дорогу, щоб рухатися додому. Під час ДТП удар прийшовся правим переднім колесом автомобіля «Шкода» у ліве переднє колесо його автомобіля. Зіткнення відбулося саме там, де зазначено на схемі, на 2,5 м як він виїхав на перехрестя. Від удару автомобіль розвернуло вправо, можливо б їх і далі так крутило б, але авто вперлося колесом об бордюр. У його авто пошкоджено передню частину, змістилися сидіння, лобове лопнуло, та інші пошкодження.

Вважає, що у тому, що сталося ДТП не винен ні він, ні інший водій, а винувата Білоцерківська міська рада, оскільки встановлено дорожній знак так, що його не видно. Він не порушував п. 10.1 ПДР, бо їхав прямо. Після удару вони не з`їжджали з місця ДТП. Щодо того, що на схемі ДТП зазначено його напрямок руху, що він мав намір повернути направо, то під час підписання схеми, не звернув уваги на ту стрілочку, оскільки за 45 років водіння у нього сталося перше ДТП, він був в шокові. По вул. Островського двохсторонній рух, дорога асфальтована, але немає розмітки. Також повідомив, що тієї вулиці він не знає, оскільки не місцевий, а є внутрішньо переміщеню особою.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Вдовика О.М. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на наступне.

Зі складеним протоколом ОСОБА_1 не погоджується, з інкримінованими йому працівниками поліції діями, оскільки він керуючи автомобілем був уважним, стежив за дорожньою обстановкою не погоджується, та наближаючись до перехрестя керувався вимогами п. 16.12 ПДР України, оскільки ніяких дорожніх знаків пріоритету на смузі його руху не було, тому вважає це перехрестя нерегульованим. Як виявилось згодом, на перехресті доріг знаходився знак 2.1, який був схований в кронах величезного дерева, фактично для нього, як водія, такого знаку немає. В той же час водій іншого транспортного засобу їхав на великій швидкості, через огорожу будинку 25-А він не міг його побачити та вчасно відреагувати. На переконання ОСОБА_1 винуватцем ДТП є Білоцерківська міська рада. Також на відеодоказах наданих інспектором поліції, містяться пояснення, що він не є місцевим жителем, він є внутрішньо переміщеною особою, тому перехрестя, на якому трапилась пригода він не знає. Зі свого боку він зробив фото дерева, гілки якого повністю закривали дорожній знак та відеозапис як дерево закриває дорожній знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу».

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, як вбачається з наданих фотознімків та матеріалів відеозаписів як наданих інспектором поліції, так і самим ОСОБА_1 , проїжджаючи дорогою до перехрестя не видно дорожній знак 2.1 і він не міг його бачити через те, що він по ходу напрямку його руху був закритий сторонніми предметами (зеленими насадженнями). З огляду на те, що дорожній знак 2.1, який фактично розташований перед перехрестям по ходу напрямку руху ОСОБА_1 не був видимий з відстані не менш як 100 метрів до перехрестя доріг по вул. Воєводіна та вул. Островського, був закритий сторонніми предметами, він в дорожній обстановці, що склалася, правомірно вважав, що наближаюся до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, відповідно правомірно керувався п. 16.12, ПДР України при проїзді перехрестя. Отже, у цьому випадку розташування дорожнього знаку 2.1 не відповідало вимогам тип. 8.2.1, 33.2.2 та 33.7.7.2.1 ПДР України, що і стало причиною ДТП. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. За таких обставин, інкриміноване ОСОБА_1 порушення є недоведеним. Під час оформлення матеріалів ДТП він звертав увагу працівників поліції на неналежне утримання відповідальними посадовими особами вулиці, а саме на те, що він не виконав вимоги дорожнього знаку через його закриття сторонніми предметами. Також, ним були подані заяви до Білоцерківської міської ради та відділення поліції про вжиття заходів щодо осіб, уповноважених утримувати в належному стані автомобільну дорогу.

Зі слів захисника на час судового розгляду дорожний знак 2.1 на вказаній ділянці дороги встановлений згідно Правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, докази, надані стороною захисту, суддя приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, у провину ОСОБА_1 ставиться недотримання ним п.п. 2.3 б, 10.1 та 16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме: не був уважним та не стежив за зміною дорожньої обстановки на перехресті не рівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

дорожні умови сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан (п. 1.10).

Згідно із п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Так, на доданій до протоколу схемі місця ДТП від 06.07.2025, яка підписана обома водіями, зображено розташування обох транспортних засобів після зіткнення, відображено місце зіткнення, знак 2.1 ПДР України у напрямку руху водія ОСОБА_1 , напрямок руху транспортного засобу «Skoda Fabia» з д.н.з. НОМЕР_4 - прямо та напрямок руху автомобіля «Chery Amulet» з д.н.з. НОМЕР_3 поворот праворуч, ширину проїжджої частини та вказано перелік видимих зовнішніх пошкоджень транспортних засобів. Автомобіль «Chery Amulet» з д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження лівого крила, бамперу, лівої фари, лівої передньої дверки, лівого переднього колеса; автомобіль «Skoda Fabia» з д.н.з. НОМЕР_4 отримав пошкодження переднього бамперу, капоту, правого крила, лівого крила, лобового скла, лівої передньої дверки.

На переглянутих відеозаписах з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що на автодорозі по вул. Островського перед перехрестям, у напрямку руху водія автомобіля «Chery Amulet» ОСОБА_1 не видно дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», оскільки такий знаходиться у кроні дерева.

Також, із відеозапису, наданого стороною захисту, де зафіксовано рух по вул. Островського до перехрестя з вул. В. Івасюка (колишня Воєводіна), вбачається, що із місця водія взагалі не видно дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», ні за 100 метрів, ні безпосередньо біля нього, тому що він повністю закритий від учасників дорожнього руху кроною дерева.

Положеннями п. 33.2.1 регламентовано дію дорожнього знаку "Дати дорогу" (2.1). Зокрема, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Дорожній знак 2.1 встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

Відповідно до п. 8.2.1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до ПДР і повинні відповідати вимогам Державного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну, смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

В той же час, з наданих в розпорядження суду відеоматеріалів з місця ДТП вбачається, що при встановленні на вказаній ділянці дороги дорожнього знаку 2.1 не було дотримано вимог п.п.14.1.1 п.14.1 Розділу 14 Державного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі Стандарт), в тому, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

При оформленні матеріалі про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейським про те, що він не бачив дорожнього знаку 2.1, оскільки той знаходиться у кроні дерев, а тому вважав, що рухається по перехрестю рівнозначних доріг і водій, який рухався праворуч від нього повинен був надати йому перевагу в русі.

Проте, проводячи перевірку за фактом ДТП та складаючи адміністративний протокол на ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 16.11 ПДР України працівники поліції не надали жодної оцінки встановленому факту, що з їхнього боку є порушенням вимог ст.ст. 7 та 251 КУпАП.

Відповідно до п. 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Звідси, перехрестя, де черговість проїзду регулюється дорожніми знаками та розміткою є нерегульованим, рух по яком врегульований пп. 16.1 - 16.15 ПДР України.

На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху ( п. 16.11).

Відповідно до п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Головна дорога дорога з покриттям відносно грунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1, 1.23.2, 1.23.3, 1.23.4, 2.3.

Із доданих до матеріалів справи доказів чітко вбачається, що в напрямку руху водія ОСОБА_1 по вул. Островського були відсутні знаки пріоритету, зокрема дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», а також відсутній дорожній знак 2.3 «Головна дорога» на перетинаючій дорозі вул. В. Івасюка (колишня Воєводіна); і по дорозі, якій рухався водій ОСОБА_1 , і на перетинаючій ним дорозі, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 є асфальтоване покриття.

На думку суду, в умовах вказаної дорожньої обстановки водій ОСОБА_1 , який є внутрішньо-переміщеною особою, вперше проїжджав дану ділянку дороги, правомірно вважав, що наближається до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг та при його перетині правомірно керувався п. 16.12 ПДР України, оскільки не мав об`єктивної можливості визначити наявність у нього обов`язку надавати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин. А відтак, у суду відсутні підстави стверджувати про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б та 16.11 ПДР, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи дії водія ОСОБА_1 щодо порушення ним п. 10.1 ПДР, суддя зазначає про те, що таке не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, із пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що він не перестроювався та не змінював напрямок руху, а рухався прямо. Із переглянутих відеозаписів з нагрудних камер поліцейського вбачається, що поліцейські при складанні протоколу не з`ясовували у водія ОСОБА_1 у якому напрямку він рухався, чи прямо чи праворуч, але з незрозумілих причин на схемі ДТП позначили напрямок руху водія ОСОБА_1 поворот праворуч. Водій ОСОБА_1 підписав схему ДТП без будь-яких зауважень, та пояснив це тим, що на місці ДТП на вказану обставину не звернув увагу у зв`язку із стресовою ситуацією, що склалася внаслідок ДТП, про те, що повертав праворуч поліцейському не говорив, тому що він рухався прямо.

У судді відсутні підстави не довіряти поясненням ОСОБА_1 в тому, що він не змінював напрямок руху, а рухався прямо, оскільки вони повністю узгоджуються із характером механічних пошкоджень транспортних засобів, зафіксованих у схемі ДТП і на відеозаписах з нагрудних камер поліцейського та взаємним розташуванням транспортних засобів після ДТП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність вини в діях ОСОБА_1 та вважає, що ДТП відбулось через неналежну організацію дорожнього руху на перехресті вулиць В. Івасюка (колишня Воєводіна) - Островського в м. Біла Церква Київської області (розташування дорожнього знаку 2.1 не відповідало вимогам тип. 8.2.1, 33.2.1 ПДР України та пп. п.п.14.1.1 п.14.1 Розділу 14 Державного стандарту України ДСТУ 4100:2021), що не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

До такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 127/12081/17.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, як кожен окремо так у їх сукупності, суддя прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення останнім пп. 2.3 б, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 124, 247 п.1, 251, 256, 276-280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА