П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

19 вересня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року о 14 годині 18 хвилин, в місті Києві по вул. Кирилівська, 107, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», моделі «Tucson», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу щоб безпечно оминути перешкоду, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 , чим завдано механічних пошкоджень власному транспортному засобу з матеріальними збитками, пішоходу тілесних ушкоджень не завдано, чим порушила п. 12.3 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину в учиненому заперечила, вказала, що у вказаний в протоколі день та час рухалася по вул. Кирилівська, 107, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», моделі «Tucson», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 .

Зазначила, що під`їжджаючи до пішохідного переходу помітила, як на червоне світло для пішоходів починає рух потерпілий, для уникнення зіткнення вжила всі передбачені законодавством заходи.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Ст. 124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що 17 серпня 2025 року, в місті Києві по вул. Кирилівська, 107, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Hyundai», моделі «Tucson», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 . Доїжджаючи до перехрестя їхала на зелене світло, в той час, як пішохід на червоне світло вибіг на дорогу. Намагалася маневрувати, взяла лівіше, але всеодно зіткнулася з пішоходом.

Свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях повідомив, що 17 серпня 2025 року, будучи пасажиром автомобіля марки «Hyundai», моделі «Tucson», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 побачив, як невідома йому особа перебігала дорогу на заборонений сигнал світлофора для пішоходів. Вказав, що водій автомобіля в якому він їхав зреагував вчасно та зманеврував, чим врятував життя особі, яка перебігала дорогу.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 17 серпня 2025 року, остання стала свідком ДТП, що сталося за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 107. Під час зіткнення навпроти побачила, як невідомий чоловік переходив дорогу на заборонений сигнал світлофора та потрапив під колеса автомобіля, водія якого намагався уникнути аварійної ситуації.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425883 від 17 серпня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , у ньому зазначено про порушення останньою вимог п. 12.3 ПДР України, що призвело до настання ДТП. Натомість з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, схеми місця ДТП від 17 серпня 2025 року, долучених письмових пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, наведене свідчить про неправильність кваліфікації дій водія ОСОБА_1 у даному випадку, а тому підстави для притягнення її до відповідальності за порушення п. 12.3 ПДР України відсутні.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР України, як про це зазначено у складеному відносно нього протоколі серії ЕПР1 № 425883 від 17 серпня 2025 року, а тому підстави для притягнення її до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст., ст.124, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Денисов