Дата документу 23.09.2025
Справа № 334/5891/25
Провадження № 3/334/2161/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ у відношенні у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, ч. 1 ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №341650 за ст.185 КУпАП, згідно якого він 10.07.2025 о 00 год. 10 хв. в м.Запоріжжя, вул. Звенигородська, 2, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції в громадському місті, не виконував неодноразову законну вимогу припинити правопорушення, що виражалось у формі дрібного хуліганства, поводив себе зухвало та нахабно, чіплявся за формений одяг поліцейських, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Крім того, 10.07.2025 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №341406 за ст.173 КУпАП, згідно якого він 10.07.2025 о 00год. 10хв. в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, шарпав за формений одяг, намагався вдарити в громадському місці, чим порушив людську мораль і спокій громадян.

Постановою від 10.07.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП і матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №341406дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 10.07.2025 о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, шарпав за формений одяг, намагався вдарити в громадському місці, чим порушив людську мораль і спокій громадян.

Згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими нормами та іншими соціальними (моральними) нормами система відносин, що складаються в громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Не відносяться до громадських місць, де громадський порядок може бути порушений: житло (приватні будинки, квартири, місця загального користування в багатоповерхівках), виробничі приміщення, приміщення закритого типу тощо. Правильне розуміння громадського місця має практичне значення для юридичної кваліфікації правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце. Без встановлення цієї ознаки відсутній склад даного правопорушення.

В протоколі зазначено, що події відбувалися 10.07.2025 о 00 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 , тобто за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 . Вказані обставини не підтверджуються жодними доказами, в тому числі матеріалами відеофіксації правопорушення.

Долучені до справи копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №341650 від 10 липня 2025 року за ст.185 КУпАП, протокол затримання, дані щодо особи в таблиці з системи Адмінпрактика, також не належними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №341650 ті ж дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 185 КУпАП.

Злісною непокорою, відповідальність за яку передбачено ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

У разі коли опір представникові влади чи громадськості мав місце під час учинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, винна особа підлягає відповідно адміністративній (за ст. 173 КпАП) відповідальності.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не викладена фабула правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, які саме законні розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків не виконані.

Необхідною кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є злісність вчиненої непокори, проте, які саме законні розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ними службових обов`язків не виконані, і в чому саме полягала злісна непокора ОСОБА_1 , в протоколі не зазначено.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП невиконання ним вимог поліцейських не вбачається. Із зафіксованої конфліктної ситуації, яка виникла під час цього між працівниками поліції і незазначеною в матеріалах справи особою, учасником якої став і ОСОБА_1 , також не встановлено, що ці події відбувалися у зазначеному в протоколі місці, а саме, за місцем проживання ОСОБА_1 , і що до нього були висунуті вимоги поліцейських.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.92 р. № 8 згідно зі ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У п. 17 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено також, що при розгляді справ про правопорушення, передбачені статтями 185 і 185-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (1002-05), судді зобов`язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року.

До адміністративного матеріалу не додано жодних матеріалів, які характеризують особу правопорушника.

Згідно протоколу та доданих матеріалів потерпілих не має, свідки правопорушення відсутні.

Рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Наданий як доказ рапорт поліцейського, суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, витяг з підсистеми адмінпрактика щодо особи, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 341406 від 10 липня 2025 року за ст. 173 КУпАП, компакт-диск з відеозаписом, не містять даних, які б беззаперечно доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 КУпАП не доведено в діях останнього складу зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, 185, 245, 247, 251, 252, 254, 280 283-285 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 та ст.185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.