Справа №155/1272/25
Провадження №3/155/645/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Овсієнка С.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, хірурга «Першого медичного об`єднання м. Львова», неодруженого, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.07.2025 року серії ЕПР1 №402902, 26.07.2025 року о 01 год 30 хв в м. Горохів по вул. Ігоря Сливки, керував транспортним засобом Мерседес Бенс державні номерні знаки НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота та вираженим почервонінням шкірного покриву обличчя, тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки транспортного засобу чи у лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні заперечив та зазначив, що за вказаного в протоколі місця та часу не керував транспортним засобом. Пояснив, що напередодні з колегами святкували день медичного працівника після чого по нього приїхала його дівчина ОСОБА_2 . По дорозі додому заїхали на автозаправку де випили каву і після цього вирушили додому. По дорозі згадав, що ключі від квартири де проживає залишив у автомобілі Мерседес, який був припаркований недалеко від їх місця проживання. під`їхавши до автомобіля сів у нього, увімкнув світло та почав шукав ключі. У цей момент підійшли працівники поліції та почали з ним спілкування, щодо порушення режиму комендантської години. Повідомляли, що чують від нього запах алкоголю та запропонували пройти огляд на місці за допомогою алкотестера. Оскільки проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру він відмовився то на пропозицію працівників поліції погодився пройти такий огляд у медичному закладі. Прибувши у медичний заклад, на вимогу лікаря пройшов огляд на стан сп`яніння за зовнішніми ознаками. Оскільки пройти огляд в лікарні за допомогою алкотестера не хотів, просив взяти у нього для визначення стану сп`яніння кров, на що отримав відмову.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного до висновку.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 інкримінується відмова особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом із тим, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Зі змісту положень статті 130 вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме керування транспортним засобом в стані алкогольного, сп`яніння, обов`язковою ознакою якого є саме виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Із досліджених відеозаписів, долучених до матеріалів справи не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 , показав, що у вказану в протоколі дату і час перебував на чергуванні під час якого було виявлено автомобілі на вулиці Сливки в м. Горохів, автомобіль Honda стояв попереду, а автомобіль Mercedes позаду. Поліцейський чітко вказав, що руху автомобілів не бачив. При спілкуванні водії автомобілів пояснювали, що їдуть додому. Інших осіб на місці не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що дійсно забирала свого хлопця ОСОБА_1 з святкування дня медика, коли їхали додому останній згадав, що ключі від квартири у іншому автомобілі, а тому були вимушені підїхати до автомобіля, який користується ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_1 знаходився в автомобілі і шукав ключі, до них під`їхали працівники поліції, які почали з`ясовувати, що вони роблять на вулиці в період комендантської години. Повідомили їй, щоб йшла до дому. Щоб не провокувати працівників поліції, вона сіла в свій автомобіль. Пізніше ОСОБА_4 попросив її принести його документи, які знаходились у її автомобілі і вона дізналась, що він з працівниками поліції їде в лікарню здавати аналізи. Після цього вона поїхала в лікарню і там чекала ОСОБА_1 , щоб завести його до дому. Покази свідка відповідають показам ОСОБА_1 не містять суперечностей та узгоджуються між собою.

Отже матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 в час та місці, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення дійсно керував транспортним засобом, що виключає таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом. Тому, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Зазначене, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 протиправної винної поведінки, яка була спрямована на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина не була доведена поза розумним сумнівом, а тому, на переконання суду, в діях останнього відсутній склад такого діяння.

Враховуючи наведене, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв