Справа № 473/3388/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" вересня 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Нікітченко М.Р., представника військової частини НОМЕР_1 Когутенко Віталій Павлович, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, яке надійшло від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про заміну адміністративного стягнення у виді утримання на гауптвахті, призначеного постановою суду від 01.07.2025 року, штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2025 року до суду від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить замінити адміністративне стягнення у виді утримання на гауптвахті строком 10 діб, призначене постановою Вознесенського міськрайонного суду від 01.07.2025 року ОСОБА_2 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме замінити утримання на гаупвахті штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Клопотання було розподілено судді 15 вересня 2025 року.

У клопотанні зазначено таке: «Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б. 01.07.2025 (справа №473/3388/25) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП ОСОБА_2 та застосовано до нього стягнення у вигляді утримання на гауптвахті строком 10 діб.

На даний час ОСОБА_2 за станом здоров`я не може відбувати зазначене стягнення у вигляді утримання на гауптвахті. Так згідно до довідки КП «КНП Вознесенський міський центр ПМСД» від 01.08.2025 ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування.

Хоча КУпАП не містить положень про заміну утримання на гауптвахті іншим видом адміністративного стягнення, але подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Згідно практики Європейського суду з прав людини під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення, що посягають на власність.

Враховуючи, що дії передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, ця справа про адміністративне правопорушення підпадає під ознаки кримінального аспекту ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Стаття 82 КК України передбачає, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Крім того, відповідно до ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 303 КУпАП визначена давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, зокрема, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

У відповідності до ст.305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Вимогами ст.326 КУпАП визначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

Разом із тим, ст.327-1 КУпАП, передбачено, що військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України №394 03.11.2020 року постанова суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту виконується відповідним командиром (начальником) військової частини (установи) негайно після її винесення. За наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення або роблять її виконання неможливим, суд, який виніс постанову, може відстрочити її виконання відповідно до вимог, визначених ст.301 КУпАП. Контроль за своєчасним виконанням постанови суду про застосування адміністративного арешту, а також направлення клопотання до суду щодо необхідності відстрочки цієї постанови покладаються безпосередньо на відповідного командира (начальника) військової частини (установи).

Відповідно до ч.4 ст.164 КВК України у разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обгрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

ОСОБА_2 не відбув адміністративний арешт із поважних причин за станом здоров`я, що підтверджується медичною довідкою від 01.08.2025, враховуючи його захворювання, не відбуде, одночасно погоджується на сплату штрафу.

Тому командир військової частини НОМЕР_1 вважає за доцільне клопотати про заміну стягнення відносно ОСОБА_2 на більш м`яке у виді штрафу в мінімальному розмірі за санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, командир військової частини НОМЕР_1 просить невідбуте адміністративне стягнення у вигляді утримання на гауптвахті строком 10 діб, накладене 01.07.2025 постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б. (справа №473/3388/25) за ч.3 ст.172-20 КУпАП на ОСОБА_2 замінити штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

До клопотання долучено довідку КП «КНП Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 01.08.2025 року, в якій зазначений діагноз ОСОБА_2 , а також те, що він потребує стац. лікування, але не вказано на який період, та чи він вже пройшов зазначене лікування.

Представник військової частини вказав, що Одеська гауптвахта відмовилася приймати військового 21 липня 2025 року, зазначила, що офіцерів не приймають.

При спілкуванні із Вінницькою гаупвахтою, було встановлено, що вони вимагали довідку, яка підтверджує, що ОСОБА_3 може перебувати на гаупвахті. Йому довели про це і він приніс цю довідку, та вони її відправили на Вінницьку гаупвахту, на що медик відмовився приймати даного військового.

Представник вказав, що зараз ОСОБА_2 перебуває у відпустці по 08 жовтня 2025 року.

ОСОБА_2 до суду не з`явилися, повідомлялися про час та місце слухання справи, тому клопотання було розглянуто без його участі.

Суд дослідивши додані до клопотання докази, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст.327-1 КУпАП, на яку посилається командир військової частини в своєму клопотанні, передбачено таке:

«Військовослужбовців, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України».

Ця стаття не допускає заміни утримання військовослужбовцям на гаупвахті на інші види стягнень.

Ст.32-1 КУпАП передбачає, що: «Арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Арешт з утриманням на гауптвахті призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Арешт з утриманням на гауптвахті не може застосовуватися до військовослужбовців-жінок».

Отже обмеження в застосуванні цього стягнення стосовно ОСОБА_2 відсутні, так як він не є жінкою.

Щодо застосування за аналогією до цієї справи положень ст.82 КК України, як про те просить командир військової частини, то ця норма Кримінального Кодексу України передбачає наступне:

«1. Невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

3. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

4. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання ».

Проте всупереч вимогам ч.4 ст.82 КК України ОСОБА_2 не відбув певної частини адміністративного стягнення та всупереч ч.3 ст.82 КК України відсутні дані про те, що він став на шлях виправлення.

Наказ Міністерства оборони України від 03.11.2020 № 394 (Із змінами, внесеними Наказами Міністерства оборони № 395 від 23.12.2021, № 172 від 28.06.2022, № 256 від 24.04.2024, № 208 від 01.04.2025) «Про затвердження Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців» визначає умови тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів на гауптвахтах, у спеціальних палатах закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України та в кімнатах для тимчасово затриманих військовослужбовців, а також права та обов`язки посадових осіб Військової служби правопорядку у Збройних Силах України під час їх тримання.

Згідно із п.2 Розділу І зазначеного Наказу:

«2. У цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:

гауптвахта - спеціальне приміщення, обладнане для виконання покарання щодо військовослужбовців, на яких накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті;

заарештований військовослужбовець - військовослужбовець, на якого відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком до п`ятнадцяти діб».

Згідно із Розділом XII «Порядок тримання на гауптвахтах (КТЗ) заарештованих військовослужбовців» Наказу Міністерства оборони України від 03.11.2020 № 394:

«1. Тримання на гауптвахтах (КТЗ) заарештованих військовослужбовців здійснюється відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та цього Порядку.

2. Постанова суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті виконується відповідним командиром (начальником) військової частини (установи) з моменту набрання постановою законної сили.

Контроль за своєчасним виконанням постанови суду про застосування адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті покладається безпосередньо на відповідного командира (начальника) військової частини (установи).

Строк відбування арешту з утриманням на гауптвахті для військовослужбовця рахується з моменту його фактичного прибуття до відповідної гауптвахти (КТЗ)».

П.8 Розділу XX «Матеріально-побутове та медичне забезпечення засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців» Наказу Міністерства оборони України від 03.11.2020 № 394 передбачає, що:

«8. Медичне забезпечення засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, проводяться відповідно до законодавства».

З огляду на це клопотання про заміну стягнення у вигляді утримання на гаупвахті, що призначено постановою суду ОСОБА_2 , на штраф - не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні 01 липня 2025 року ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, - визнав, обставини вказані в протоколі не оспорював, просив призначити йому покарання у виді гауптвахти, оскільки гроші, які він отримує, витрачає на своє лікування.

В судовому засіданні 01.07.2025 року ОСОБА_2 отримав копію постанови суду та 15.07.2025 року сплатив призначений судом судовий збір, про що свідчить квитанція, що міститься в матеріалах справи.

Як вбачається із довідкового аркушу справи про адміністративне правопорушення №473/3388/25 представник військової частини ОСОБА_4 15.07.2025 року отримав дві копії постанови суду.

Проте всупереч вимогам чинного КУпАП та п.2 Розділу XII Наказу Міністерства оборони України від 03.11.2020 №394 командир військової частини без жодних поважних причин не виконав судове рішення з 15.07.2025 року аж до 08 серпня 2025 року. Письмових доказів, а саме відмов посадових осіб гаупвахт виконати рішення суду не надано.

Довідка з лікарні, яка долучена до клопотання, датована 01 серпня 2025 року, тобто на виконання постанови суду, що набрала законної сили було достатньо часу з моменту набрання постановою законної сили.

Крім того у довідці КП «КНП Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 01.08.2025 року зазначений діагноз ОСОБА_2 , а також те, що він потребує стац. лікування, але не вказано на який період, та чи він вже пройшов зазначене лікування. Окрім того нічого не вказано про те, що особа за станом здоров`я не може пройти відповідне лікування на гаупвахті та не вказано обмежень для утримання на гаупвахті.

Таким чином згідно із законом, що має вищу юридичну силу порівняно із іншими нормативними актами, постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 липня 2025 року - підлягає обов`язковому виконанню відповідно до ч.2 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так п.93 Рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р. зазначає, що: «коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. Відповідно до цього принципу жодна з сторін не може клопотати про перегляд остаточного і обов`язкового рішення переважно для того, щоб заслухати справу знову та домогтися нового рішення у справі».

Тому відсутні визначені КУпАП, КК чи КПК України підстави для невиконання постанови суду та для заміни визначеного судовим рішенням стягнення.

Керуючись 284, 285, 327-1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про заміну адміністративного стягнення у виді утримання на гауптвахті строком 10 діб, призначеного постановою суду від 01.07.2025 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар