запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/749/25Головуючий у 1-й інстанції Коваленко П.Л.
Єдиний унікальний №336/3016/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі потерпілого ОСОБА_1 його представника адвоката Фельського С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 травня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.03.2025 о 15 годині 50 хвилин в м.Запоріжжі по вул.Іванова, 35 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Honda M-NV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який в свою чергу здійснив самовільний рух та здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, матеріальні збитки, травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.1., п.13.1 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 визнано винуватим за ст.124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати зазначену постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що дана дорожньо-транспортна пригода стала можливої в зв`язку із порушенням водієм автомобіля BMW 320D д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 ряду пунктів правил дорожнього руху України, а саме

- 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- 12.9 Г Водієві забороняється різко гальмувати;

- 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

ОСОБА_2 рухався в лівій стороні проїжджої частині в потоці транспортних засобів. Під`їжджаючи до адміністративного корпусу заводу «Івченко прогрес», його з правої боку обігнав (скоїв маневр випередження), автомобіль марки BMW 320 D д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який різко виїхав попереду на смугу руху, в якій рухався ОСОБА_2 на автомобілі HONDA MNV д.н.з. НОМЕР_4 , та здійснив різке гальмування.

У зв`язку з тим, що відстань між автомобілями була приблизно 5 метрів, ОСОБА_2 здійснив гальмування, але ж запобігти зіткненню з автомобілем BMW 320 D, д.н.з. НОМЕР_2 , не вдалося. Після зіткнення автомобіль BMW 320 D, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Надані ОСОБА_2 пояснення щодо обставин механізму ДТП повністю узгоджуються із матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Додані до протоколу фотознімки підтверджують той факт, що під час зіткнення він намагався його уникнути шляхом відвороту ліворуч, так як зіткнення відбулося передньої правої частиною автомобіля HONDA MNV д.н.з. НОМЕР_4 з лівою задньою частиною автомобіля BMW 320 D, Д.Н.З. НОМЕР_2 .

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначено на 29.08.2025 року ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23.01.2023.

18.08.2025 року ОСОБА_2 до суду подав клопотання про відкладення даного судового засідання у зв`язку з тим, що він перебуває у відпустці. Проте перебування ОСОБА_2 у відпустці на відпочинку не можна визнати поважною причиною, яка об`єктивно унеможливлює його явку до суду, а інших поважних причин своєї неявки в судове засідання ОСОБА_2 не заявлено і не підтверджено.

Апеляційний суд зауважує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшли 05.06.2025 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 перебуває в провадженні апеляційного суду понад два місяці. Відтак, подальший тривалий нерозгляд справи є грубим порушенням вимог ч.4 ст.294 КУпАП.

Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_2 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_1 і його представника адвоката Фельського С.Л., які заперечили проти скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_2 заявлено відвід головуючому у справі судді Гончару О.С. з тих підстав, що Тютюник М.В. є колишнім чоловіком та батьком сина судді Запорізького апеляційного суду у відставці ОСОБА_4 , з якою суддя Гончар О.С. працював, що в свою чергу, може викликати сумнів у учасників провадження та стороннього спостерігача у неупередженості судді Гончара О.С. при розгляді справи.

Апеляційним судом даний відвід залишено без розгляду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які передбачають відвід (самовідвід) судді. Вказані обставини можуть свідчити не про наявність прогалин у Кодексі України про адміністративні правопорушення щодо врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід, а про кваліфіковане (свідоме) мовчання законодавця, який враховує короткі строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, нетривалі строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, можливість оскарження рішення судді в апеляційному порядку, про що зазначено в ухвалі Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя за №3174/1дп/15-18 від 19.10.2018. Питання введення інституту відводу до КУпАП може бути вирішено у ході комплексного оновлення вказаної галузі права.

Відповідно до коментаря до Кодексу суддівської етики (затверджено рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1) зазначено, що зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування дисциплінарної відповідальності. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої статті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у випадку неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Частиною 1 ст. 106 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з підстави умисного або внаслідок недбалості порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ч. 1 ст.6 передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В даному міжнародному акті жодним чином нічого не зазначено про справи про адміністративні правопорушення.

Рішенням РСУ №75 від 04 листопада 2016 року "Про роз`яснення щодо наявності конфлікту інтересів" зазначено, що якщо при виникненні конфлікту інтересів (рішення Ради суддів України від 12 травня 2016 року № 36) під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід. У випадку, коли за наслідками розкриття інформації відвід не заявлено конфлікт інтересів вважається врегульованим.

Під час апеляційного перегляду даної справи головуючим у справі зазначено про відсутність конфлікту інтересів у справі, оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і суддя Гончар О.С. не є родичами чи близькими особами, не мають жодного ступеню спорідненості; прямо чи опосередковано не мають взаємних прав і обов`язків, суддя Гончар О.С. чи близькі йому особи жодним чином не зацікавленні в будь-якому результаті розгляду даної справи, будь-яких позаробочих контактів дані особи не мали і не мають. Посилання ОСОБА_2 про те, що він є колишнім чоловіком та батьком сина судді Запорізького апеляційного суду у відставці ОСОБА_4 , з якою суддя Гончар О.С. працював, не створює конфлікту (реального чи потенційного) інтересів, а відтак жодним чином не унеможливлює участь судді Гончара О.С. в розгляді даного провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 і його представник адвокат Фельського С.Л., після оголошення такої заяви ОСОБА_2 вважали заявлений відвід надуманим і необґрунтованим, зазначили, що жодної недовіри головуючому у справі судді Гончару О.С. не мають, відтак наполягали на розгляді ним даного провадження.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_2 до суду подано клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи.

Проте, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На думку апеляційного суду, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтується на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 року серії ЕПР1 №275043, з якого вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 18.03.2025 року;

- схеми місця ДТП до протоколу, в якій вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі після зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення, пошкодження транспортних засобів після ДТП: Honda M-NV, реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодження повністю передньої частини автомобіля; пошкодження транспортного засобу BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_2 решітка радіатора, ущільнювач решітки радіатора, передній бампер, задній бампер, кришка багажника, обидва ліхтаря; Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_3 лакофарбове покриття заднього бамперу;

- письмовими поясненнями учасників ДТП. Так водій ОСОБА_2 вказав, що у зазначений час він рухався на автомобілі Honda M-NV, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Іванова з боку вул.Кругова, в напрямку просп.Моторобудівників в потоці транспортних засобів, під`їжджаючи до адміністративного корпусу заводу «Івченко прогрес». В цей час, автомобіль BMW 320D під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду автомобіля Honda M-NV під керуванням водія ОСОБА_2 , різко загальмував, і останній не встиг зупинити свій автомобіль, внаслідок чого автомобілі зіткнулись ;

- письмовими поясненнями учасників ДТП. Так водій ОСОБА_1 вказав, що у зазначений час він рухався на автомобілі BMW 320D д.н.з НОМЕР_2 з перехрестя вул.Кругова убік вул.Іванова у м.Запоріжжі. Зупинився перед автомобілем Hyundai. Очікуючи подальшого руху автомобілів в нього ззаду в`їхав автомобіль Honda, в результаті чого, його автомобіль отримав механічні пошкодження;

- поясненнями ОСОБА_1 наданими у суді першої інстанції, згідно яких, він рухався на автомобілі BMW 320D д.н.з НОМЕР_2 в потоці автомобілів у «тягнучці», відстань до автомобілю попереду була приблизно 4-5 метрів. При цьому на момент ДТП він взагалі не рухався, перебуваючи у «тягнучці» і чекав на продовження руху. В цей час у дзеркало заднього виду він побачив як до нього дуже швидко наближається автомобіль Honda M-NV, який здійснив удар його автомобіля в задню частину. Внаслідок цього удару його автомобіль різко просунувся вперед і вдарив у задню частину автомобіль Hyundai Elantra, який перебував попереду;

- поясненнями ОСОБА_3 згідно яких, він рухався на автомобілі Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_3 у «тягнучці», майже стояв. Позаду нього перебував автомобіль BMW 320D. В цей час він відчув удар в задню частину автомобіля. Далі з`ясувалось, що в автомобіль BMW 320D, який перебував в тягнучці позаду нього ззаду в`їхав автомобіль Honda M-NV, через що автомобіль BMW 320D здійснив самовільний рух вперед і вдарив його автомобіль;

- матеріалами фотофіксації.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 , що насправді автомобіль BMW 320D різко виїхав на смугу руху, по якій він рухався на автомобілі Honda M-NV д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки будь-яких об`єктивних і неспростовних доказів таких стверджень суду надано не було, як і не було надано доказів, які б спростовували показання потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Більш того, первісні покази водія ОСОБА_2 повністю узгоджуються з поясненнями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З цих підстав, суддя суду першої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність призначення і проведення експертного дослідження обставин вчинення ДТП, існування яких не доведено.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №275043 від 18.03.2025 року містить передбачені ст.256 КУпАП відомості. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам апелянта, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що водієм ОСОБА_2 дійсно допущено порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Заперечення апелянта щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення повністю спростовуються наявними у справі доказами.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 травня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/3016/25