Справа № 950/481/25
Номер провадження 3/950/464/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, що служить в в/ч НОМЕР_1 командиром стрілецького відділення, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

по ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2025 року серії ЕРП1№237030 від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що (цитується дослівно) « 03.02.2025 року 00 год. 35 хв. м. Лебедин, площа Соборна, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Navara днз НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначенння стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у КНП Лебединська лікарня у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.»

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Останній обізнаний про наявність складеного відносно нього протоколу, повідомлений засобами електронного зв`язку. Не був позбавлений можливості залучити до участі у справі захисника, однак таким правом не скористався. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП не є обов`язковою. Суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Пономарьов проти України» наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

З дослідженого відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що на відеозаписі, який здійснювався з нагрудної камери патрульного встановлено, що ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем, надав Військовий квиток. Поліцейський жодної ознаки алкогольного сп`яніння не називає, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пропонує лише на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не виявляє жодної явної ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того на відеозаписі не відображено того, що поліцейським були роз`яснені права ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України перед складенням протоколу.

Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

При цьому суд виходить із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Ч. 1 ст. 254 КУпАП передбачені вимоги до змісту адміністративного протоколу, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1№237030 від 3 лютого 2025 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 254 КУпАП, оскільки не містить відомостей щодо того, що ОСОБА_2 є військо службовцем, не дивлячись на те, що тим були надані відповідні документи.

Крім того відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином пропозиція пройти медичний огляд лише на місці зупинки транспортного засобу для виявлення стану алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення свідчить також і про порушення порядку проходження огляду для цивільних осіб.

За таких обставин суд доходить висновку, що на надано належних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного з порушенням вимог, щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. 247 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови в порядку передбаченому ст.294 КпАП України.

Суддя: Роман БАКЛАНОВ