Справа № 243/8345/25
Провадження № 3/243/4222/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 (радіотелефоніст, старший солдат), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 0693/25/24 від 11.07.2025, 10.07.2025 близько о 12-08 год. військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 отримавши консультативний висновок ВМКЦ Східного регіону б/н від 10.07.2025, всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, самовільно залишив територію військової частини в АДРЕСА_2 , повернувшись лише 11.07.2025 близько о 22-00 год., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-11 КУпАП.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений в матеріалах справи, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, в судовому засіданні участі не приймав, надав суду заяву, в якій вину визнав, просив розглядати справу без його участі.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-11 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак не з`явилась в судове засідання, проте надала клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також не з`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, зазначена у протоколі про військове адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , а саме: вчинення правопорушення в умовах воєнного стану, - не відповідає диспозиції вищевказаної норми цього Кодексу, оскільки в ній не міститься посилання на вчинення діяння в умовах воєнного стану.

Натомість лише частина 4 ст. 172-11 КУпАП вказує на можливість притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Оскільки наразі в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, то військовослужбовця, на даний час, можливо притягнути до адміністративної відповідальності тільки в умовах особливого періоду, окрім воєнного стану, тобто виключно за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Крім цього, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, дія котрого неодноразово продовжувалася. Правовий режим воєнного стану триває на даний час.

Судом встановлено, що правопорушення, яке визначено у протоколі про адміністративне правопорушення могло мати місце 10.07.2025, тобто під час дії, як особливого періоду, так і дії воєнного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, з огляду на диспозицію ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у період дії воєнного стану, самовільне залишення військової частини не охоплюється складом адміністративного правопорушення, натомість самовільне залишення військової частини, у період дії особливого періоду не охоплюється ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане передбачено у частині 4 даної норми.

Суд зауважує, що на підставі Закону України № 2839-IX від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023, відповідальність за ст. 172-11 КУпАП посилено в частині відповідальності за дії вчинені в період дії воєнного стану. Тобто, військовослужбовець може бути притягнутий до відповідальності за ст. 172-11 КУпАП, за діяння, передбачені частиною першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Отже, за наявності кваліфікуючої ознаки вчинення правопорушення в умовах дії воєнного стану, кваліфікація дій особи за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП виключається, та Кодексом про адміністративні правопорушення на день розгляду справи не передбачена.

Виключення законодавцем зі ст. 172-11 КУпАП такої умови як вчинення діяння в умовах воєнного стану свідчить про необхідність віднесення таких дій саме до кримінальних правопорушень, які регулюється КК України.

За таких обставин, дії визначені ст. 172-11 КУпАП, які вчинені, як в умовах особливого періоду, так і в умовах воєнного стану не є адміністративним правопорушення передбаченим у ст. 172-11 КУпАП.

Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі чи збирати докази у справі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сам пособі протокол не може буди достатнім доказом для висновку про винуватість особи.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

Отже, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом і не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку дотримуватись норм чинного законодавства під час фіксації виявленого адміністративного правопорушення, а також при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, на підставі ст. ст. 9, 10, 11, 172-11, 247, 245, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Гончарова Аліна Олександрівна