Справа №601/2746/25
Провадження № 3/601/1197/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною частиною 2 статті 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2025 до Кременецького районного суду Тернопільської області з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425616, 08.09.2025 о 14:00 годині гр. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив п.2 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. За наявності обставин та в силу частини 2 статті 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх повній сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2КУпАП з таких підстав.

Згідно зі ст. 278 КУпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, якщо воно вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. Частина 1 цієї статті встановлює відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Відповідно до ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою чи неповнолітньою особою є дитина до досягнення нею чотирнадцяти років та у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідно.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-IX від 22.05.2024 року внесено зміни до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої, якщо адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 або ст.173-6 цього Кодексу, вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Не заперечуючи очевидність віднесення законодавцем дитини до кола осіб, які вважаються постраждалими від домашнього насильства будь-якої форми, навіть у разі присутності такої дитини під час вчинення домашнього насильства стосовно іншої особи, відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає виключно тоді, коли насильство спрямоване безпосередньо стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а не лише в її присутності.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол серії ВАД № 425616 від 10.09.2025 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, був складений у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства стосовно його дружини в присутності неповнолітньої дитини, а не стосовно дитини особисто, як того вимагає диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП, у відповідності до якої адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

В контексті обставин цієї справи ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини у присутності неповнолітньої дитини, від якого постраждали як дружина, так і дитина. При цьому, дії правопорушника повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП і, на думку суду, не утворюють ще одного окремого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та не потребують додаткової кваліфікації.

Тобто, якщо домашнє насильство вчинено не відносно малолітньої чи неповнолітньої особи, а тільки у її присутності, вказана дитина хоча і визнається потерпілою по справі, проте у працівників поліції не виникає підстав для складання окремого протоколу за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП стосовно дитини, яка присутня на місці події, де вчинюється домашнє насильство, так як жодних діянь по відношенню до дитини в такому випадку не вчиняється.

За таких даних, оцінюючи наведене, суд вважає, що подія, яка мала місце 08.09.2025 о 14:00 годині та обставини домашнього насильства, сформульовані у зазначеному протоколі не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України, об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, суд самостійно не може це встановлювати, беручи на себе функції обвинувачення.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї з них, вважається відсутнім склад у цілому.

Згідно із приписами ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю подіїі складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9-11, 173-2, 221, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,- закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: