Справа № 183/5167/25
№ 3/183/2701/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Ткач К.О., захисника Демиденка В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

23 травня 2025 року о 14 годині 45 хвилин на ділянці 203 км а/д М-18 «Харків-Сімферополь» Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру (відеореєстратор) патрульного поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи. Разом із тим, в судовому засіданні його захисник Демиденко В.А. просив вказану справу розглядати за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем та наразі не має можливості бути присутнім під час розгляду справи. Тому, суд на підставі ст. 268 КУпАП вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Демиденко В.А. зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає, посилаючись на те, що останній жодних ознак наркотичного сп`яніння не мав. Обґрунтовуючи свою позицію захисник підтримав доводи наведені ним у його письмовому клопотанні від 29.08.2025, та вважає, що матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції суперечать чинному законодавству щодо порядку виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та направлення водія на відповідний огляд. Так, поліцейський зобов`язаний при здійсненні огляду особи на стан наркотичного сп`яніння здійснювати безперервну відеофіксацію процедури огляду, детально зафіксувавши при цьому наявні ознаки такого сп`яніння, ознайомити свідків із такими ознаками сп`яніння та відібрати у таких пояснення з приводу побачених ознак сп`яніння. В свою чергу направлення особи до закладу охорони здоров`я відбувається лише після проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки або ж не згоди особи із результатами проведеного огляду на місці зупинки. Разом з тим, до матеріалів даної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності поліцейськими було долучено ряд доказів, які викликають значні сумніви в їх об`єктивності та повноти, зокрема в матеріалах справи відсутня відеофіксація вчинення поліцейським будь-яких дій спрямованих на виявлення та належну фіксацію в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які були, нібито, наявні на момент зупинки транспортного засобу. Наявні в матеріалах справи відеозаписи, в порушення вимог п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є неповними та фіксують лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. В свою чергу, працівниками поліції не залучалися свідки, що в свою чергу унеможливлює встановити наявність проведення поліцейським огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи також відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці його зупинки. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відеофіксації виявлення ознак наркотичного та відсутність складеного акту огляду, об`єктивним є вважати відсутність проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки, що є безсумнівним порушенням вимог ст. ст. 266, 280 КУпАП та положень ряду інструкцій, що регулюють сам порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Момент керування ОСОБА_1 транспортного засобу, про який йдеться в протоколі та його зупинка поліцейськими не зафіксована.

Захисник посилаючись на істотні порушення вимог діючого законодавства щодо порядку виявлення і направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, просить закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 339476, яким зафіксовано факт правопорушення;

- рапортом поліцейського Самарівського РВП Дніпропетровській області сержанта поліції Стороженка В.М., відповідно до якого 23.05.2025 під час несення служби на блок посту «Піщанка» Самарівського району Дніпропетровської області було зупинено автомобіль «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з вказаним водієм в останнього було встановлено, що він керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилася, стосовно водія ОСОБА_1 було складено, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлялася поліцейськими в заклад охорони здоров`я ОНД м. Дніпро для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, продемонстрованим у судовому засіданні, на якому зафіксовано, зокрема, відмову ОСОБА_1 від проходження запропонованого поліцейським огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вказаним відеозаписом зафіксовано також, що ОСОБА_1 підтверджує поліцейському, що саме він керував вказаним в протоколі автомобілем та був зупинений поліцейськими. Крім цього ОСОБА_1 було роз`яснено його права, наслідки відмови від огляду та ознайомлено з протоколом після його складання.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги ОСОБА_1 як водієм були порушені, останній на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Демиденка В.А. про те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та відповідно порушено процедуру його направлення на відповідний огляд, є необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ ІІ зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

В той же час пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу І Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п. 3 розділу І Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому відповідно до положень п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Із пунктів 16, 17, 18, 19, 22 розділу ІІІ Інструкції слідує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Оскільки поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, тому останній був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я.

Проте, як убачається з дослідженого судом відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського ОСОБА_1 під відеозапис поліцейському на його питання підтверджує, що саме він керував автомобілем «Volkswagen Golf», н/з НОМЕР_2 , на якому і був зупинений працівниками поліції, та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, незважаючи на роз`яснення поліцейського, що наслідком такої відмови є складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що перед складенням протоколу поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом, будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював, про що свідчать як відеозапис, так і його підпис у відповідних графах протоколу.

Крім того, зміст відеозапису свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. При цьому, тривалість та зміст відеозапису дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин відмови особи від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. ОСОБА_1 в тексті протоколу не виклав будь-яких заперечень проти інкримінованого йому правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху проходження запропонованого поліцейським, який перебував під час виконання своїх службових обов`язків, огляду на стан сп`яніння, є обов`язком ОСОБА_1 як водія транспортного засобу. За відмову від такого огляду передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, невизнання ОСОБА_1 своєї вини на переконання суду спрямовано на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Разом із цим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 339476 ознакою наркотичного сп`яніння, виявленою у ОСОБА_1 , також зазначено зіниці очей, що не реагують на світло. В той же час, реакція зіниць очей є ознакою наркотичного сп`яніння відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, лише тоді, коли зіниці звужені або дуже розширені, які не реагують на світло, про що ані в протоколі, ані в рапорті поліцейського нічого не зазначено. Відтак, суд не може визнати виявлену у ОСОБА_1 «зіниці очей, що не реагують на світло», як ознаку наркотичного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий