Справа №463/3130/25
Провадження №3/463/729/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Львівського районного управління поліції №1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №689678 від 21.02.2025 року вбачається, що 19.01.2025 року о 12:26 год. по вул. І.Франка 35 у м. Львові гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Близенько» таємно викрала товару, а саме каву Лавацца 2 шт. вагою 250 грам, каву Якобз Монарх 450 г. 1 шт., батон Агрола 1 шт. на загальну суму 596,05 грн. та вчинила дану крадіжку повторно протягом року, чим вчинила правопорушення пердбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена. Заявами до суду просила розгляд справи відкласти на інший день у зв`язку з проблемами із здоров`ям.

Постановами судді Личаківського районного суду м.Львова від було доручено працівникам Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області доставити ОСОБА_1 приводом. Зазначені постанови залишилась без виконання.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов з таких підстав.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд звертає увагу на той факт, що остання не заявляла жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлювала своїх міркувань щодо законності складення на неї протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 в межах тих доказів, які містяться в матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 51 КУпАП доведена, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 51 КУпАП відповідальність наступає за вчинення особи наступає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином максимальна сума відповідальність особи наступає у випадку дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 3028,00 грн.

З довідки доданої до матеріалів адміністративної справи вбачається, що вартість викраденого, ОСОБА_1 , товару становить 596,05 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Як вбачається з постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.01.2025 року ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 11.01.2025 року ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, кваліфікація вчиненого діяння ОСОБА_1 , яке було кваліфіковано за ч. 3 ст. 51 КУпАП, є правильною.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №689678 від 21.02.2025 року, заявою про вчинення правопорушення, довідкою про вартість товару та іншими доказами наявними у матеріалах адміністративної справи.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення (в редакції закону чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення).

З протоколу серії ВАД №689678 від 21.02.2025 рокуроку вбачається, що подія мала місце 19.01.2025 року. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення сплив 19.06.2025 року.

З врахуванням того, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, передбачені ст. 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Отже, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи в суді минули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне визнати останню винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 9, 38, ч. 3 ст. 51, 252, 256 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП України - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя Нор Н.В.