Справа № 405/3748/25
провадження № 3/405/1137/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: головуючого судді Плохотніченка Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - відсутній, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

водій ОСОБА_1 13 червня 2025 року об 08:33 год., в м. Кропивницький, вул. Шевченко 11/32, керував транспортним засобом «BMW X6», держаний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мовлення; поведінка, що не відповідає обстановці

), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, тест 230, результат 0,33 проміле, з яким водій згоден. Від керування транспортним засобом був відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві. Правопорушення вчинено двічі протягом року, чим порушив п. 2.9.а ПДР керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції.

13 червня 2025 року о 08:33 год., в м. Кропивницький, вул. Шевченко 11/32, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X6», держаний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів терміном 10 років., рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2024 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою від 12.10.2024 року. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі іншому водієві, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким.

Особа, відносно якої складений протокол про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлявся за зареєстрованою адресою місця проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходили, при цьому, докази на підтвердження належного повідомлення останнього про час та місце судового розгляду відсутні, так як поштові повідомлення, які надсилались були повернуті до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

При цьому, Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення Подільським районним судом міста Кропивницького, про що свідчить відповідний запис в протоколі, - до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд не звертався.

Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст.126 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справ та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом ЕПР1 №360184 від 13.06.2025 року та протоколом ЕПР1 №360198 від 13.06.2025 року про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду на стан алкогольного сп`яніння склав 0,33 % проміле;

- квитанцією роздруківкою, згідно з якою результат 0.33 проміле;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч.4 ст. 126 КУпАП.

- відеозаписом події, яка зафіксована на оптичному диску.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Також, судом відзначається, що відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не було виконано.

Вказані вище докази у їх сукупності є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до визначення поняття «водій», наданому Правилами дорожнього руху - водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Разом з тим, судом відзначається, що на даний час на території України є чинними положення Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради ПВР УРСР «Про ратифікацію Конвенції про шляховий рух» № 2614-VIII від 25.04.1974 зі змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, у редакції від 26.03.2006 (далі - Конвенція про дорожній рух).

Відповідно до п. «v» статті 1 «Определения» глави І «Общие положения» Конвенції про дорожній рух «термин «водитель» («погонщик») означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказане положення Конвенції про дорожній рух, яка за юридичною силою є вищою за постанову КМУ від 10.10.2001 № 1306, якою затверджені Правила дорожнього руху, суд констатує, що водієм є не лише особа, яка має посвідчення водія відповідної категорії, але й будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д., на підставі чого суд відмічає, що ОСОБА_1 в розумінні міжнародного правового акту, що набрав чинності для України, - Конвенції про дорожній рух, на час вчинення адміністративного правопорушення, був водієм, а отже за встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, на останнього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене зазначеною нормою, як на водія.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовими особами, які складали протоколи про адміністративні правопорушення було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчинених правопорушень; особу порушника, який раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності притягувався та докази на підтвердження його притягнення до адміністративної відповідальності особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції статті, встановленому за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за ставками судового збору, чинними на час вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 247, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не відомий, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.3 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за:

-ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

-ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Штраф підлягає внесенню через установу банку України за наступними реквізитами: рахунок № UA0011001; одержувач - ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300; код одержувача - 37918230; банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку - 899998; призначення платежу - штраф, адміністративне правопорушення, ( ОСОБА_1 ) Подільський районний суд м. Кропивницького, протокол серії ЕПР1 № 360184 від 13.06.2025 та серії ЕПР1 № 360198 від 13.06.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ) справа № 405/3748/25, Подільський районний суд міста Кропивницького.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Леонід Іванович Плохотніченко