ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1852/25 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/901/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кудіна О.М. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кудіна О.М. на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 8 липня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 139 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292685 від 6 квітня 2025 р., суддя суду першої інстанції встановив, що 6 квітня 2025 р. о 17 год. 12 хв. в м.Запоріжжя, вул. 14 Жовтня, 13, водій автомобіля Honda Accord, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на бордюр. Після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292677 від 6 квітня 2025 р., вбачається, що 6 квітня 2025р. о 17 год. 12 хв. в м.Запоріжжя, вул. 14 Жовтня, 13, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Accord, номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на бордюр. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмованих немає, чим порушив п.12.1, 13.1, 2.3.б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292698 від 6 квітня 2025 р., вбачається, що 6 квітня 2025р. о 17 год. 12 хв. в м.Запоріжжя, вул. 14 Жовтня, 13, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Accord, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

Також ОСОБА_2 згідно протоколу ЕПР 1 № 292712 було інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, але провадження в справі про вказане правопорушення суд першої інстанції закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кудін О.М., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена без врахування всіх обставин справи та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на правові позиції ЄСПЛ, зазначив, що суд першої інстанції проігнорував істотні порушення вимог закону, допущені поліцейськими, які були підставами для закриття справи.

Зауважує, що поліцейський, який складав протокол, не бачив особистого факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 , не зафіксував вказаний факт за допомогою фото-, відео-засобів, не встановив об`єктивних обставин справи, а адміністративне обвинувачення пред`явлене ОСОБА_2 лише зі слів свідка ОСОБА_3 , який не був присутнім на місці події з самого початку. Разом із цим, відеозаписом події не зафіксовано процедуру складання Акту огляду на стан сп`яніння, в якому б зазначалися чіткі ознаки і вручення його водію. Водій категорично не згоден, що у нього є ознаки сп`яніння і даний факт визнав поліцейський. Матеріали відеозаписів також підтверджують і факт невручення ОСОБА_2 направлення до закладу охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння. Отже, всупереч вимогам чинного законодавства процедура складання адміністративних матеріалів не зафіксована відеозаписом події, що свідчить про його не безперервність

Наполягає, що транспортним засобом керував свідок ОСОБА_4 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, надав показання в суді про керування саме ним автомобілем, що також може підтвердити і свідок ОСОБА_5 , який не зміг надати суду пояснення через перебування на лікуванні. Крім того, відеозаписом події також зафіксовано повідомлення ОСОБА_4 , з якого вбачається, що за кермом була інша особа, а не ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що суддя суду першої інстанції не зафіксував в журналі факт того, що при допиті свідка ОСОБА_3 , на якого впливали працівники поліції, останній відразу пояснив, що ОСОБА_2 не є тією особою, що керувала транспортним засобом. Однак, суддя перейнявши на себе функцію обвинувачення, почав тиснути на свідка, вимагаючи надання свідчень проти ОСОБА_2 , що є неприпустимим та нівелює принципи судочинства та права особи на справедливий суд.

Крім того вважає, що протокол відносно ОСОБА_2 складений із порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки працівники поліції не мають право проводити огляд на стан сп`яніння та складати відповідні адміністративні протоколи відносно військовослужбовців ЗСУ, що входить до компетенції уповноваженої особи ВСП.

Наполягає на необхідності врахування того, що протоколи відносно ОСОБА_2 складений не на місці вчинення адміністративних правопорушень, протоколи не вручені останньому.

У зв`язку із вищевикладеним просить допитати свідка ОСОБА_5 . Судове засідання проводити в режимі відеоконференції. Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2025 року скасувати,

Під час апеляційного перегляду справи адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Захисник зазначив, що суд здійснював тиск на свідка ОСОБА_3 під час його допиту в судовому засіданні. Наголосив про порушення процедури огляду військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи складені не співробітниками ВСП. Додав, що відеозапис події не є безперервним.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду показав, що транспортним засобом керував ОСОБА_7 , а він перебував на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_2 перебував в автомобілі позаду нього, на задньому пасажирському сидінні На момент приїзду працівників поліції, він не перебував на місці події, йому було необхідно пройти лікування, а вказані обставини могли спричинити сурові зауваження з боку військового керівництва. Додав, що на місці події була компанія людей, однак вони перебували на відстані 20 метрів, що унеможливлює візуальне спостереження двері автомобіля, з якої він вийшов.

Щодо заявленого клопотання стороною захисту про виклик свідка ОСОБА_4 , то апеляційний суд відмовляє в його задоволенні, оскільки даний свідок був допитаний в суді першої інстанції, його пояснення викладені в оскаржуваній постанові та зафіксовані технічними засобами в судовому засіданні. Отже, наявні в справі докази є достатніми для формування позиції з приводу складених відносно ОСОБА_2 протоколів.

Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до пункту 2.3 б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вимогами п 13.1 ПДР України закріплено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях за обставин викладених в протоколах серії ЕПР1 № 292685 від 6 квітня 2025 року, ЕПР1 серії № 292677 від 6 квітня 2025 року та серії ЕПР1 № 292698 від 6 квітня 2025 року підтверджується наступними дослідженими доказами:

- схемою місця ДТП, якою зафіксовано напрямок руху транспортного засобу, місце наїзду автомобіля на бордюр, гальмівний шлях;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який вказав, що з вулиці Маршала Судця на великій швидкості здійснював рух автомобіль - синя «Хонда», водій не впоравшись з керуванням, в`їхав у бордюр та пагорб на повороті біля 32 школи. Після з автомобілю вийшло 3 чоловіка приблизно 40-55 років. З водійського сидіння вийшов чоловік в синій жилетці, з пасажирського чоловік одягнений в чорний одяг, з заднього пасажирського сидіння вийшов чоловік теж в жилетці та синіх джинсах з татуюванням на плечі. Після приїзду поліції, чоловіки зайшли в балку та почали тікати. Дана подія трапилася о 17 год. 12 хв;

Слід зазначити, що вказані письмові пояснення свідок ОСОБА_3 підтвердив під час розгляду справи в суді першої інстанції.

- фотознімками події, на яких зафіксований транспортний засіб «Хонда» (JRG 202);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані виявлені у ОСОБА_2 ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Алкотест «Драгер» 6820, ОСОБА_2 - відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 6 квітня 2025 року, в якому вказані виявлені у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 відмовився;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, що транспортним засобом ОСОБА_2 не керував, а за кермом перебував ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Так, апеляційним судом було оглянуто відеозапис, який міститься в матеріалах справи.

Даний відеозапис містить фіксацію прибуття співробітників поліції за викликом на місце ДТП, де свідок події вказує, що після ДТП, водій транспортного засобу та його пасажири втекли до «балки». Водій транспортного засобу одягнений в жилетку синього кольору, камуфляжну футболку та штани «болотного» кольору (час запису 00:19:56).

Слід зазначити, що вказаний свідком зовнішній опис водія, повністю відповідає одягу ОСОБА_2 під час події, зафіксованої боді камерами працівників поліції.

Також слід зазначити, що з відеозапису вбачається, що транспортний засіб знаходиться в полі зору свідка та інших присутніх біля місця події осіб, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги з приводу того, що свідок опинився на місці події вже після ДТП та не міг бачити осіб, які з нього виходять.

Також відеозаписом зафіксовано спілкування поліцейського із ОСОБА_4 , який зазначив, що він не керував транспортним засобом. Разом із цим, на повідомлення поліцейського про те, що на ОСОБА_2 , як на водія вказали свідки події, останній заперечень не висловив. (час запису 00:18:49).

Про керування транспортним засобом ОСОБА_4 а також про наявність свідка ОСОБА_5 жодна з осіб поліцейським не вказує.

Звертає на себе увагу, що ОСОБА_2 заперечуючи факт свого керування транспортним засобом, жодного разу не вказав на іншу особу, яка керувала автомобілем.

Далі, зафіксовано оголошення ОСОБА_2 виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці події за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_2 відповів відмовою від запропонованих оглядів.

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування саме ОСОБА_2 транспортним засобом у вказаний в протоколах час та у зазначеному місці, а позиція останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за допущені правопорушення.

Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним в справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення.

Та обставина, що відеозаписом події не зафіксовано процес складання акту огляду та факт вручення ОСОБА_2 медичного направлення водія, не може бути покладена в основу висновків про відсутність в його діях складів інкримінованих йому правопорушень та не впливає на правильність кваліфікації його дій.

Крім того, сторона захисту не заперечує дійсність вищевказаних обставин, а лише вказує про відсутність їх фіксування.

Посилання захисника на те, що протокол відносно ОСОБА_2 складений не на місці вчинення адміністративних правопорушень до уваги апеляційним судом не приймається, оскільки згідно відомостей, зазначених в протоколах, адреса місця вчинення правопорушення співпадає із місцем подій.

Доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_2 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП, його огляд мав бути проведений не працівником патрульної поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Крім того, слід зазначити про вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Твердження апелянта про тиск суддею суду першої інстанції на свідка ОСОБА_3 , з метою надання свідчень проти ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження в дослідженому суддею апеляційного суду записі технічної фіксації судового засідання від 23 червня 2025 року.

Суддя апеляційного суду вважає, що суддею місцевого суду при обранні ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення дотримано вимоги ст.ст. 33, 36 КУпАП, враховано характер вчинених правопорушень; особу правопорушника; ступінь його вини; майновий стан; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Отже, наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кудіна Олександра Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2025 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/1852/25