"22" вересня 2025 р. Справа № 363/4902/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 о 17:05 в с. Пірнове, вул. Вишнева, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Аудіо», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, у присутності двох свідків, що також зафіксовано на відеозапис. Вказаними діями, водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419861 від 11.08.2025, який був складений у присутності ОСОБА_1 , при цьому від підпису відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно із якими працівниками поліції виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода, почервоніння очей, проте водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці та у медичному закладі, у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копією посвідчення водія ОСОБА_1 ; витягом з ІПС МВС України «Армор» та відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано зокрема: зупинку водія за порушення правил дорожнього руху щодо перевезення пасажирів, а саме дитина сиділа на руках водія; роз`яснення водієві працівниками поліції про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, з чим він погоджуючись зазначив, що вживав алкоголь, відпочиваючи біля річки; водій скористався правом на правову допомогу адвоката у телефонному режимі підтвердивши, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та про відсутність будь-яких порушень з боку працівників поліції під час зупинки транспортного засобу; роз`яснення прав та обов`язків водія, а також попередження про кримінальну відповідальність за статтею 369 КК України, за намагання водієм вирішити питання на місці; зупинка свідків; пропозиція працівників поліції водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місця або у медичному закладі, від чого він відмовився; складання протоколу та матеріалів адміністративної справи; ознайомлення працівниками поліції, шляхом зачитування, водія та свідків із змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, відмова водія від підписання протоколу.

У судові засідання, призначені на 04.09.2025 та 22.09.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання на вказану у протоколі адресу його місця проживання судової повістки про виклик до суду (конверт із судовою повісткою повернувся до суду без вручення адресату з причин «закінчення встановленого терміну зберігання»), а також, ОСОБА_1 додатково було повідомлено про розгляд справи, шляхом розміщення на сайті Вишгородського районного суду оголошення про його виклик до суду на 22.09.2025. Крім цього, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, він повідомлений, що розгляд справи відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області, проте, станом розгляду справи не цікавився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом на захисту та спростувати обставини, викладені у протоколі, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи вжиті судом заходи для забезпечення його участі під час розгляду справи, а також строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений статтею 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та про наявний у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно із статтею 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставинами, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245-253, 280,283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених

статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач