ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2286/25 Справа № 181/790/24 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Яковенка А.В.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою суду, 25 травня 2024 року о 23.45 годині водій ОСОБА_1 по вул. Центральній, смт. Межова, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810. Результат тесту 0.55‰. Своїми діями у цій частині водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про день та час розгляду справи судом першої інстанції повідомлений не був, копію оскаржуваної постанови у межах строку її апеляційного оскарження не отримував.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи не з`ясував всебічно всіх обставин події, а викладені в постанові висновки не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, та не відповідають фактичним обставинам.

Зазначає, що судом не було повідомлено його про проведення розгляду справи належним чином та справу розглянуто за його відсутності що є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.

Зазначає, що в оскарженій постанові відсутні посилання на порушення водієм пункту правил дорожнього руху, а також кваліфікацію дій відповідно КУпАП, що може вказувати на невідповідність її вимогам ст. 266 КУпАП.

Вказує, що у постанові суду відсутнє посилання на відеозапис з місця події, а вина підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора, направленням на огляд водія, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зазначає, що заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння та не погоджувався з результатами огляду на місці, втім можливість огляду у медичному закладі йому запропонована не була.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Яковенка А.О., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи судом першої інстанції, а також відсутні докази отримання ним копії оскарженої постанови у межах строку її апеляційного оскарження. Відтак його доводи про наявність поважної причини пропуску вказаного строку заслуговують на увагу, а строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №519134, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с. 2); рапортом поліцейського (а.с. 1), направленням на огляд водія (а.с. 5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4), результатом тесту №1709; відеозаписом проведеного огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема відеозаписом та результатом алкотесту Драгер 6810, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 0, 55 проміле.

З наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, при цьому працівником поліції було роз`яснено процедуру та методику його проведення, та ОСОБА_1 пройшов огляд, результат вимірювання склав 0,55 проміле, про що зазначив працівник поліції та показав ОСОБА_1 результат приладу Драгер. У подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку незгоди із результатами проведеного огляду на місці, його огляд може бути здійснений в умовах медичного закладу, втім останній такого бажання не виявив, а його заперечення зводилися до того, що він з нагоди святкування свого дня народження випив небагато спиртного, не більше 50 грамів, аби уважити своїх друзів, які прийшли його привітати.

Судом вірно враховано у якості доказу долучений до матеріалів адміністративної справи на оптичному диску відеозапис, з якого вбачається, що співробітники поліції під час огляду ОСОБА_1 та складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли відповідно до вимог чинного законодавства та процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь - якої особи, яким здійснено достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Змістом цього відеозапису повністю спростовуються апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння та не погоджувався з результатами огляду на місці, втім можливість огляду у медичному закладі йому запропонована не була.

Доводи апелянта щодо порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції без його участі, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки в апеляційному розгляді брав участь захисник, при цьому сторона захисту не була позбавлена можливості надати усні та/або письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази та реалізувати інші права, які могли бути використані в суді першої інстанції, у тому самому обсязі. Відтак відповідні обмеження, які зазнала сторона захисту, є компенсованими у межах апеляційного провадження, а підстав для скасування у зв`язку із ними правильного по суті судового рішення не вбачається. Належить додатково зазначити, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не вказує, яким чином його відсутність в суді першої інстанції вплинула на правильність висновків суду, покладених в основу оскарженої постанови.

Доводи щодо незаконної зупинки транспортного засобу апеляційний суд оцінює критично, оскільки відповідно до рапорту працівника поліції, транспортний засіб зупинено 25.05.2024 о 23-45 годині по вул. Центальній, у зв`язку із порушенням комендантської години.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські порушили положення ст. 266 КУпАП, так як не були залучені свідки, - не заслуговують на увагу, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та долучений відповідний диск як додаток.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Інші доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер та не спростовують встановлених судом фактичних обставин, а відтак і підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця