Справа № 490/4976/25
Провадження № 33/812/405/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 червня 2025 року серії ЕПР1№362071 15 червня 2025 року о 00:10 год. в Миколаєві по вул. Ульянових,4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Dobllo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці із застосуванням технічного приладу «Drager» (ARBL 0959), результат 1,41 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з істотними процесуальними порушеннями допущеними судом, та малозначністю правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що твердження суду в оскаржуваній постанові, що він керував транспортним засобом Fiat, д.н.з. НОМЕР_2 не відповідає дійсності. Крім того зазначає, що він визнав свою вину, щиро розкаявся і пояснив, що причиною вживання спиртного була необхідність знизити рівень цукру в крові, оскільки він хворіє на цукровий діабет, а інсулін на той момент був відсутній, після зупинки пройшов огляд на місці, результати якого вказували на легкий ступінь алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також зазначає, що суд не врахував обставини, які можуть свідчити про малозначність вчиненого правопорушення та дають підстави обмежитись усним зауваженням або закриттям провадження у справі, а саме, що він має інвалідність ІІ групи, є учасником бойових дій, не працює, транспортний засіб не був вилучений, жодній особі шкоди не було завдано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 червня 2025 року серії ЕПР1№362071 15 червня 2025 року о 00:10 год. в Миколаєві по вул. Ульянових,4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Dobllo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці із застосуванням технічного приладу «Drager» (ARBL 0959), результат 1,41 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 . Пояснень по суті порушення він не надав.

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на місці зупинки на алкоголь №2841 від 15 червня 2025 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» ARBL 0959, результат становить 1,41 ‰ (проміле) (а.с. 4). Аналогічні дані щодо тестування ОСОБА_1 зазначені у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердив свою згоду із результатами тестування (а.с. 5).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується відеозаписом, проведеним працівником поліції на боді-камеру, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 за його згодою огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» ARBL 0959 з результатом 1,41 ‰ (відео: 00:16:37-00:21:17).

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем Fiat Dobllo, д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених у протоколі, спростовуються матеріалами даної справи.

Так, той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Dobllo, д.н.з. НОМЕР_1 , 15 червня 2025 року о 00:10 год. в Миколаєві по вул. Ульянових,4 підтверджується зафіксованими відеозаписами з нагрудної боді-камери камери поліцейського та службового відеореєстратора. А саме на відеофайлі з відеореєстратора на службовому автомобілі поліції зафіксовано рух транспортного засобу Fiat Dobllo, д.н.з. НОМЕР_1 за яким рухався екіпаж патрульної поліції та його зупинку. Далі відеозапис продовжується з БК 471347 00:13:15 та за кермом даного автомобіля з увімкненим світловим сигналом та увімкненим двигуном знаходиться ОСОБА_1 , особу якого було встановлено за посвідченням водія, який на питання поліцейського: «Яка причина порушення комендантської години?» відповів «Поїхав заправлятися» (00:15:39-00:15:43). Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував автомобілем.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на причини вживання ним алкогольних напоїв, оскільки таке не впливає на склад правопорушення, а тому не має правого значення для вирішення справи.

Доводи про можливість звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП у зв`язку з малозначністю діяння є безпідставними, оскільки суперечать вимогам матеріального права.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ч. 1 ст. 130 КУпАП є одним з найбільш тяжкими порушеннями у сфері безпеки дорожнього руху.

Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Суд не вправі при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначити інше стягнення, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальностіі обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до примітки вищезазначеної статті вбачається, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, серед іншого, статтею 130 КУпАП. Тобто, законодавець чітко визначив, що особи, які визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі ст. 130 КУпАП, з огляду на суспільну небезпечність таких правопорушень та посилення відповідальності за їх вчинення, не можуть бути звільнені від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння.

Обраний судом першої інстанції вид стягнення у вигляді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом відповідає важкості та характеру вчиненого правопорушення. Саме таке стягнення буде відповідати меті адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць