Дата документу 22.09.2025
Справа № 334/4821/25
Провадження № 3/334/1786/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України,

установив:

відповідно до протоколу про порушення митних правил №0051/UA112000/2025 від 16.05.2025 року під час здійснення перевірочних заходів щодо дотримання вимог законодавства України при ввезенні на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортних засобів, Запорізькою митницею було направлено запит від 10.12.2024 № 7.20-1/20-01/7/4134 на адресу Львівської митниці та відповідно до відповіді наданої Львівською митницею від 20.12.2024 №7.4-5/20-03/7/34743 встановлено, що 15.12.2022 громадянином України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) через пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 .

Під час ввезення на митну територію України транспортного засобу VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) до Львівської митниці серед інших документів ОСОБА_1 було надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022, де «Отримувач» вказано ЗСУ ВЧ НОМЕР_3 , «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) та заяву від 05.12.2022 №50 за підписом командира ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 .

Запорізькою митницею отримано пояснення ОСОБА_3 (вх. № 1899/10-26 від 05.05.2025), в яких зазначено, що заяву від 05.12.2022 № 50 ОСОБА_3 не підписував.

Крім того, відповідно до листа ВЧ НОМЕР_3 (вих. № 1563/2215 від 30.03.2025), заяву від 05.12.2022 № 50 ВЧ НОМЕР_3 не реєструвала, на балансі військової частини транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 не перебуває.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.04.2025 №101/1880 зазначений автомобіль у відділенні військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований та на обліку не перебуває.

З метою визначення вартості зазначеного транспортного засобу, управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил направлено службову записку від 29.04.2025 № 20/20-01/2492 на адресу управління контролю та адміністрування митних платежів.

Згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці від 01.05.2025 № 15/15-01/2533 митна вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) на дату ввезення на митну територію України 15.12.2022 становить 128 460,09 грн.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару - VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022, заяви військової частини НОМЕР_3 від 05.12.2022 №50.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 заперечив свою провину в інкримінованому правопорушенні, у судовому засіданні пояснив, що у 2022 році він через додаток «Viber» знайшов волонтерські організації, які займались постачанням автівок для потреб Збройних сил України і йому запропонували перегнати одну з таких автівок з території Литви до України, оскільки він мав право виїзду за кордон на період дії воєнного стану, на що ОСОБА_1 погодився. Йому передали усі документи, які необхідні були для проходження митного контролю (лист від військової частини, листи від громадської організації тощо. Після перетину кордону України та оформлення митних документів, ОСОБА_1 полишив автівку на парковці у прикордонному місті ,а ключі віддав охоронцю, адже в подальшому автомобіль мав забрати військовослужбовець. За це він отримав 4000 гривень. Про необхідність складення акту прийому-передачі із військовою частиною йому нічого відомо не було. Його захисник адвокат Беклеміщев О.В. вказав, що в телефонному режимі спілкувався із військовослужбовцями в користуванні яких знаходиться автомобіль і вони підтвердили, що дійсно користуються ним за-для своїх (військових потреб), проте відмовились розголошувати відомості щодо його місцезнаходження через війну та безпосередню загрозу їхнім життям.

Дослідивши матеріали справи та пояснення учасників, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписи частини першої статті 483 МК України передбачають відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники га інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України).

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною першою статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаних правових норм, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.483 МК України, полягає, зокрема, поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Митницею надано суду заяву командира військової частини ОСОБА_3 (вх. № 1899/10-26 від 05.05.2025), в яких зазначено, що заяву від 05.12.2022 № 50 ОСОБА_3 не підписував.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15.05.2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, звинувачення особи у використанні підроблених документів має ґрунтуватись на належних та допустимих доказах, при цьому обов`язок доказування тих чи інших обставин цілковито покладено на сторону, яка заявляє про такі обставини.

За загальним правилом для встановлення факту підробки підпису необхідним є проведення почеркознавчої експертизи, яка є одним із головних доказів у таких справах. Висновків такої експертизи суду не надано.

Крім того, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правову позицію висловлену в постанові Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2019 року у справі №701/1114/16-к (провадження № 51-6327км18), за змістом якої «Правильним є також висновок апеляційного суду про недоведеність наявності у діях особи суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується виною у формі прямого умислу. Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

За умови, що особа не обвинувачувалася і не засуджувалася за підроблення зазначеного документа, немає підстав вважати, що в неї був умисел на використання завідомо підробленого документа.»

Судом на підставі зібраних у справі доказів встановлено, що транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) фактично був переданий військовослужбовцям, які його запитували. ОСОБА_1 не використовував і не використовує його для власних потреб, будь-яких відомостей (наприклад, повідомлень від органів Національної поліції, відомостей про перереєстрацію транспортного засобу тощо) про те, що автомобіль експлуатується іншими, ніж військовими, особами у суду відсутні.

Суд не може не зважати на обставини ввезення автомобілю на митну територію, а саме широкомасштабна агресія РФ проти України та наявність нагальної потреби військових у транспорті, яку іншим чином неможливо було забезпечити.

Суд також враховує позицію, викладену у постанові Житомирського апеляційного суду від 02.10.2024 року у справі №295/4529/24 відповідно до якої подальша бездіяльність отримувача гуманітарної допомоги не може пов`язуватися із діями особи, яка завезла транспортний засіб щодо дотримання митних формальностей, оскільки бездіяльність посадових осіб військової частини е наступним етапом після проходження митних процедур і не залежить від волі такої особи.

Запорізькою митницею не доведено факту наявності умислу в діях правопорушника, направленого на використання транспортного засобу в інших цілях, ніж ним зазначалось у митній декларації та свідомого підроблення ним документів, які слугували підставою для ввозу автомобіля на територію України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження умисного підроблення ОСОБА_1 підпису командира військової частини у листі та свідомого використання підробленого документу для ввезення транспортного засобу.

Керуючись ст. 483, 527 МК України, ст. 247, 283, 289, 290 КУпАП, суд

постановив:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін