ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4212/25 Провадження 3/636/2320/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2025 серії ААД №804687, 04.05.2025 о 10:25 год. за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Харківська, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від продування газоаналізатором та слідування в лікарню на освідування категорично відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Заболотько В.Б. надав до суду письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено наступне. ОСОБА_1 не визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке наразі розглядається в суді, з наступних підстав: так, він є військовослужбовцем та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 на Донецькому напрямку. 04.05.2025 працівниками патрульної поліції УПП в Харківській області відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №804687, за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, як це записано в протоколі, що не відповідає обставинам події які на той час відбувалися.

На час, коли стосовно нього працівники поліції склали адміністративний протокол, що знаходиться в матеріалах судової справи, ОСОБА_1 був військовослужбовцем та проходив службу у військовій частині. 04.05.2025 близько 10:30 год. його дійсно зупинили працівники поліції разом з представником ВСП на блок-посту в м. Чугуїв Харківської області, коли він керував автомобілем та їхав у відпустку. При ньому були всі необхідні документи, які підтверджували, що він не залишав самовільно свою військову частину, перебував у відпустці. Був тверезим, бо ніяких спиртний напоїв не вживав. Під час спілкування з працівниками поліції, вони не повідомили про причину зупинки та запросили проїхати вперед та зупинитися на узбіччі, щоб вони оглянули його автомобіль, що він виконав, розуміючи про те, що це службова потреба. Після зупинки, до нього підійшов представник ВСП разом з поліцейським. На прохання працівника ВСП, він вийшов з машини, відчинив багажний відсік, щоб він перевірив салон автомобіля та усвідомив, що ОСОБА_1 нічого протизаконного не віз. ОСОБА_1 повідомив працівнику ВСП, що їде у відпустку та надав йому свій документ, що підтверджував цей факт.

Працівник поліції весь цей час був поруч з ним та перевіряв на планшеті анкетні дані, які працівник ВСП йому повідомив на його прохання. Раніше ОСОБА_1 вже притягувався до відповідальності за ст.130 КУпАП, але вже покарання за це правопорушення поніс у відповідності до закону. Вочевидь цей факт заінтересував поліцейського та він почав настирливо до ОСОБА_1 відноситися. Спочатку він, не маючи на це законних підстав - бо ОСОБА_1 ніякого правопорушення не скоював, попросив показати йому своє посвідчення водія. Незважаючи на це, ОСОБА_1 погодився та показав свої данні водія з мобільного додатку «ДІЯ» в своєму смартфоні. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс поліцейський не просив показати. Надалі поліцейський запитав про те, чи ОСОБА_1 пив щось, але не вказав, що конкретно.

Розуміючи, що поліцейський міг мати на увазі щодо мого вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 йому відповів, що не вживав та був тверезим. Надалі поліцейський запитав його чи буде він дутися на драгер. ОСОБА_1 йому нічого не відповів, бо зрозумів, що наразі він може його затримати на тривалий час, а він хотів доїхати до дому ще у денний час, тому почав нервувати та намагався просити його, щоб той його відпустив. Поліцейський на це, перепросивши, чи дійсно ОСОБА_1 військовий, забажав щоб ОСОБА_1 йому надав свій військовий документ, що ОСОБА_1 й зробив, надавши йому своє посвідчення офіцера. Надалі поліцейський наказав ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля та переїхати на площадку поруч з блок-постом, що останній виконав. Посвідчення офіцера поліцейський залишив при собі. Зупинивши автомобіль на площадці, де вказав поліцейський, ОСОБА_1 вийшов з машини та підійшов до цього поліцейського, який теж від блок-посту дійшов до автомобіля та попросив надати йому знову своє водійське посвідчення. Представник ВСП до них не підійшов та в подальших діях участі не приймав взагалі. Чого його не запросили поліцейські - не відомо. ОСОБА_1 знову показав поліцейському посвідчення водія у мобільному застосунку «ДІЯ». Надалі поліцейський знову запитав чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, на що ОСОБА_1 відповів йому що не вживав. Незважаючи на це, поліцейський запитав чи буде ОСОБА_1 проходити ДРАГЕР. ОСОБА_1 йому спочатку не відповів на його запитання, бо зрозумів, що він намагається спонукати пройти спочатку ДРАГЕР, а потім скласти на нього незаконно протокол. Тому запропонував його відпустити, але він не погодився та попросив ОСОБА_1 надати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що останній виконав та передав йому цей документ. ОСОБА_1 йому повідомив, що має ще й страховий поліс, але він на це увагу не звернув. Надалі до них підійшов інший поліцейський, який представився капітаном ОСОБА_2 . Перебуваючи поряд з ОСОБА_1 , поліцейський Шевченко спитав чи буде ОСОБА_1 продувати ДРАГЕР та слідувати до наркоцетру, бо він начебто чує від нього запах алкоголю. Не зрозумівши спочатку яким чином до цих подій відноситься поліцейський Шевченко, який втрутився в спілкування з іншим поліцейським, ОСОБА_1 не знав, що казати та що робити, а саме кого слухати та чиї пропозиції виконувати. Надалі поліцейський Шевченко сказав, що буде складено протокол за статтею 130. Оскільки ОСОБА_1 знав, що відповідальність за ст.130 КУпАП полягає в позбавленні права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та великим штрафом, то це це спочатку поставило в незрозуміле положення. Побачивши це, поліцейський ОСОБА_2 почав питати про те, що ОСОБА_1 хоче, в той час, коли інший поліцейський відійшов від нас в сторону, залишивши наодинці. Спілкуючись з поліцейським ОСОБА_2 , ОСОБА_1 йому відповів, що він військовий, який їде у відпустку до дому, що він тверезий, хочу щоб вони його відпустили та що він більше нічого не хоче. Але поліцейський ОСОБА_2 його не зрозумів, після чого знову запропонував продути в ДРАГЕР та їхати до наркоцетру. Оскільки з минулими обставинами притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП йому вже було відомо, що довіряти показникам ДРАГЕРУ не можна, він повідомив поліцейського Шевченка, що дути в ДРАГЕР не буде, але згоден їхати до лікарні. З цим поліцейський ОСОБА_2 спочатку погодився. Але потім він змінив своє відношення до ОСОБА_1 , збиваючи увагу останнього на те, що він вже йому повідомив, що не проти щоб його везли до лікарні. Він ще декілька разів почав пропонувати продути в ДРАГЕР, на що ОСОБА_1 відмовився.

Надалі поліцейські разом заповнили бланк письмового направлення до наркоцентру, про що повідомили ОСОБА_1 , а також складали якісь ще документи, але вже за його відсутністю, бо ОСОБА_1 відлучився тимчасово та пішов купити собі води, бо на вулиці було спекотна погода та хотілося пити. Коли ОСОБА_1 повернувся, то поліцейський Шевченко покликав його до вагончика, де повідомив, що складено ними протокол за статтею 130 та вголос почав читати, що в ньому було записано. Коли ОСОБА_1 вказав на графу, де потрібно було власноруч записати свої пояснення, то він не надав ОСОБА_1 можливості самостійно висловити та записати свої пояснення. Спочатку інспектор казав, щоб ОСОБА_1 написав в протоколі, що керував автомобілем, чи зловживав спиртними напоями, що відмовився продувати в ДРАГЕР та їхати до наркоцентру. Він записав, що керував автомобілем, що відмовився продувати в ДРАГЕР. але не захотів писати, що відмовився їхати до лікарні, бо від цього ОСОБА_1 не відмовлявся. Тоді поліцейський ОСОБА_2 обурився цьому, почав продовжувати психологічно давити, казати, що негайно повідомлять вони про цей випадок до військової частини. ОСОБА_1 не хотів, щоб йому зірвали відпустку, тому хотів його заспокоїти і, як результат записав, під його диктовку надалі пояснення та поставив свій підпис. Протокол був в одному екземплярі, без копії. Він був підписаний вже працівником поліції, який його склав, про що було видно підпис у відповідній графі особи, яка його склала внизу протоколу. Після цього поліцейський ОСОБА_2 повернув посвідчення офіцера та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також відпустив ОСОБА_1 , сказавши що він може їхати далі.

Одразу ОСОБА_1 не поїхав, бо був обурений тим, що відносно нього безпідставно поліцейські склали протокол за ст.130 КУпАП. Тому спочатку пішов до працівника ВСП на блок-пості, з яким попередньо до цього спілкувався та повідомив йому про вказані вище обставини події. Він мене вислухав та нічого не порадив що робити. Щоб доказати свій тверезий стан і що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 попросив працівника ВСП повідомити до свого керівництва про ці події та щоб відносно нього працівники ВСП провели огляд на стан сп`яніння, але працівник ВСП сказав мені що підстав для цього ніяких не має та він сам бачить, що ОСОБА_1 тверезий та що ознак сп`яніння не має взагалі.

Разом з цим, він порекомендував ОСОБА_1 з`їздити до лікарні у м. Чугуїв, щоб там його оглянули лікарі на стан сп`яніння. ОСОБА_1 поїхав до лікарні в м. Чугуїв, але лікарі відмовилися його там оглянути, пославшись на те, що йому потрібно, в цьому випадку мати письмове направлення від поліції. Тоді ОСОБА_1 повернувся до блок-посту, але поліцейські мені відмовили надати таке письмове направлення. Зазначив, що записав текст в протоколі під незаконним тиском з боку поліцейського Шевченка, який забажав, щоб ОСОБА_1 записав те, що йому потрібно, а не те, що хотів записати ОСОБА_1 , взамін повернення посвідчення офіцера та повідомлення до військової частини. Ніяких документів, складених поліцейськими за цим фактом, в тому числі копію протоколу за ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 від поліцейських не отримував та вони не пропонували їх отримати взагалі. Також, до того як на ОСОБА_1 при вказаних вище обставинах складали поліцейські протокол, ОСОБА_1 неодноразово проходив перевірки та спілкувався в цей день з поліцейськими та працівниками ВСП на інших блок-постах, як до місця складання на мене протоколу, так і після цього місця.

Ніяких ознак сп`яніння вони не виявляли, бо ОСОБА_1 був тверезим. Крім цього, зазначив, що після надходження до Чугуївського міського суду матеріалів за статтею 130 КУпАП, ОСОБА_1 звернувся за правничою допомогою до адвоката та склав з ним договір. Захисник ознайомився з матеріалами справи в суді та скопіював їх, а також ознайомив з ними свого клієнта. Після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 побачив істотні невідповідності складених документів поліцейськими, що ними направлені до суду, які не відповідають дійсним обставинам. По-перше, це стосується протоколу про адміністративне правопорушення. Так, це той протокол, який відносно ОСОБА_1 склали поліцейські 04.05.2025 в м. Чугуїв та в ньому стоять його підписи, але його зміст не відповідає тому, що в ньому було записано, коли його з ним ознайомлював поліцейський Шевченко 04.05.2025.

Вказаних працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, які ними начебто були ними виявлені, насамперед не було взагалі та їх вони ніяк не перевіряли та не визначали. З роту запаху алкоголю не могло бути, бо ОСОБА_1 нічого з спиртного не вживав і був тверезим; хиткої ходи не було та поводив ОСОБА_1 себе з ними ввічливо, незважаючи на їх протиправні дії, що істотно порушувати його права громадянина; незважаючи на те, що до цього ОСОБА_1 був неодноразово під обстрілами, що загрожувати безпосередньо моєму життю, захищаючи державу в зоні безпосередній бойових дій.

24.09.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Заболотько В.Б. надав до суду заяву, в якій просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування зазначив наступне.

04.05.2025 о 10 год. 42 хвилин в м. Чугуїв вул.Харківська,1, БЛОК-ПОСТ «ДІМ», інспектором ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Соболевим Максимом Валерійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №804687 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову водія від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому Чугуївським РУП ГУНП в Харківській області зазначений вище адміністративний протокол разом з іншими матеріалами скеровано для розгляду за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області. Стороною захисту вивчено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №804687 за порушення вимог ч.1 ст.130 КУпАП та інші зібрані матеріали відносно ОСОБА_1 , в ході чого виявлено істотні порушення прав та свобод ОСОБА_1 , допущені працівниками поліції при складанні процесуальних документів відносно останнього.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відомо, що 04 травня інспектором ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Соболевим Максимом Валерійовичем було складено цей протокол відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 04 травня 2025 року о 10 год. 25 хвилин в Харківська область м. Чугуїв вул.Харківська,1, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Водій відмовився продувати газоаналізатор Драгер 6820 та слідувати на ОСВІДОЦТВО в лікарню категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «До протоколу додаються» записано - «рапорт, акт огляду на стан сп`яніння , направлення на огляд водія ТЗ, заявка про отримання судової повістки, запис з нагрудної камери », які також надані до суду працівниками поліції, в якості доказів вини водія.

ОСОБА_1 , на час звернення до нього працівників поліції, перебував у тверезому стані та був здоровим, оскільки йому відомо вимоги п.2.9(а) Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв транспортних засобів» Правил дорожнього руху (надалі ПДР), відповідно до яких, забороняється водієві транспортного засобу керувати ним у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ніяких алкоголю, наркотичних речовин чи інших речовин, які б ставили ОСОБА_1 у стан сп`яніння, а також лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - ОСОБА_1 не вживав. Також ОСОБА_1 відомо вимоги п.2.5 Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв транспортних засобів» надалі ПДР, відповідно до яких, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п. З Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У п. 6 Розділу 1 Інструкції зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); а також лікарем закладу охорони здоров`я. У п. 7 Розділу 1 Інструкції вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. Також, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, в тому числі: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, працівниками поліції, якими було складено вказаний вище протокол відносно ОСОБА_1 , грубо порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та істотно порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не було дотримано всіх законодавчо встановлених вимог щодо проведення такого огляду, як наслідок, відповідне направлення водія поліцейським виписалось до неіснуючого медичного закладу формально, відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я - не було отримано від ОСОБА_1 , що підтверджується і відеозаписами, наданими працівниками поліції як доказ вини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, на яких докладно зафіксовано дії працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також водія ОСОБА_1 .

Зі змісту відеодоказу у відеофайлі «0006391_ 0025» , від 04.05.2025 (початок відеозапису о 10:25:40, кінець відеозапису 10:29:35, тривалістю 03 хвилин 54 сек.) відомо, що спочатку зазначених вище подій, з ОСОБА_1 , який одягнений у військову форму офіцера ЗСУ, біля автомобіля спілкується представник ВСП, який оглянув його транспортний засіб та перевірив необхідні документи, не виявивши при цьому взагалі будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та будь-якого правопорушення.

Одночасно з цим, на цьому відеодоказі зафіксовано, як працівник ВСП надав данні про ОСОБА_1 лейтенанту поліції Соболеву М.В., який перевірив його данні в інформаційній системі на електронному пристрої, де вочевидь отримав інформацію про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у минулому, внаслідок чого, не маючи законних підстав, перевіривши у ОСОБА_1 дані про його водійське посвідчення у мобільному за стосунку «ДІЯ», не дотримуючись вимог п.2.5 ПДР України, статтей 130 і 266 КУпАП, а також Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, не пред`явив вимогу до ОСОБА_1 щодо необхідності проходження останнім в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а запитав у ОСОБА_1 докладно наступне: «На Драгер будеш дуться, на освідєтєльствованіє» та, не отримавши від ОСОБА_1 відповіді про його згоду або незгоду від виконання навіть цих незаконних дій, не усунувши ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, запропонував ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля та переїхати на ньому і інше місто на площадку, що останнім було виконано.

Зі змісту відеодоказу у відеофайлі ««0006391__0026» від 04.05.2025 ( початок відеозапису о 10:29:37, кінець відеозапису 10:59:37, тривалістю 30 хвилин 00 сек) відомо, що спочатку, перебуваючи на площадці біля автомобіля, з ОСОБА_1 знову спілкується лейтенант поліції Соболєв М.В., який повторно перевірив у ОСОБА_1 дані про його водійське посвідчення у мобільному за стосунку «ДІЯ», та не дотримуючись вимог чинного Законодавства України, знову не пред`явив законну вимогу до ОСОБА_1 щодо необхідності проходження останнім в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а запитав у ОСОБА_1 докладно наступне: « Алкотест Драгер будете проходити?» та, не отримавши від ОСОБА_1 відповіді про його згоду або незгоду від виконання навіть цих незаконних дій, покликав до себе капітана поліції ОСОБА_4 , який в свою чергу еж не дотримуючись вимог чинного Законодавства України, не пред`явив законну вимогу до ОСОБА_1 щодо необхідності проходження останнім в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а запитав у ОСОБА_1 докладно наступне: «Ви продувати газоаналізатор Драгер, слідувати до наркологічного центру на ОСВІДОЦТВО будете?».

ОСОБА_1 , незважаючи на протиправні пропозиції з боку поліцейських пройти «ОСВІДЄТЄЛЬСТВОВАНІЄ» та «ОСВІДЧЕННЯ» шляхом продування в газоаналізатор, від виконання цих дій відмовився, але забажав їхати до лікарні, вразі чого лейтенант поліції ОСОБА_3 під диктовку капітана поліції ОСОБА_4 , склав письмове направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не ознайомивши з їх змістом ОСОБА_1 , а потім, за вказівкою капітана поліції Шевченка Ю.О., намагався скласти електронний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який не зміг скласти у зв`язку з технічною проблемою збою в роботі електронного пристрою.

Зі змісту відеодоказу у відеофайлі ««0006391__0027» від 04.05.2025 ( початок відеозапису о 10:59:37, кінець відеозапису 10:59:37, тривалістю 22 хвилин 07 сек) відомо, що спочатку лейтенант поліції Соболев М.В. повідомляє капітану поліції ОСОБА_4 про необхідність доставки ОСОБА_1 до лікарні, але капітан поліції ОСОБА_4 повідомив останнього, що ОСОБА_1 начебто відмовився від цього, після чого лейтенант поліції Соболев М.В., самостійно не впевнившись в тому, що ОСОБА_1 дійсно відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або їхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, погодившись з пропозицією капітана поліції Шевченка О.Ю. та під його диктовку складає письмовий протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, зазначений відеодоказ докладно вказує, що саме було записано в протоколі поліцейським Соболевим М.В. та з саме чим було ознайомлено ОСОБА_1 в цьому документі. Так, на відрізку зазначеного вище відеозапису о 11:04:24 лейтенант поліції Соболев М.В. в приміщенні, у відсутності ОСОБА_1 , під диктовку капітана поліції Шевченка Ю.О. докладно заповнює бланк письмового протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому ОСОБА_3 заповнює дату складання протоколу - «04.05.2025 року», називає час складання протоколу - «10:40» , але не заповнює графу «час складання протоколу», заповнює місце складання протоколу та дані ОСОБА_1 .. На відрізку відеозапису о 11:10:08 ОСОБА_3 під диктовку ОСОБА_4 в бланку протоколу в графі «місце роботи» записав - «НЕ ПОВІДОМИВ». Зазначена в протоколі інформація про неповідомлення ОСОБА_1 місия своєї роботи не відповідає дійсності, бо ОСОБА_1 називав поліиейським номер військової частини, де проходить він службу в лавах ЗСУ, а також надавав своє посвідчення офіиера.

Також на відрізку відеозапису о 11:10:38 поліцейський Соболев М.В. під диктовку капітана поліції ОСОБА_4 в бланку протоколу в «фабулі» докладно записав - «04.05.2025 року, Харківська область, м.Чугуїв, вул. Харківська,, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9». ОСОБА_4 його виправив - на «2.5», та вказав на частину 1 статті 130. Надалі Шевченко Ю.О. повідомив Соболеву М.В. про графу «свідки» - «НІ», та ОСОБА_3 в ній нічого не записав. Надалі ОСОБА_4 повідомив Соболеву М.В. про непотребу заповнення графи «до протоколу додаються» - «НІЧОГО НЕ ДОДАЮТЬСЯ» та ОСОБА_3 теж нічого в ній не записує. Про графу «Громадянину» капітан поліції ОСОБА_4 вказав на необхідність запису прізвища та ініціалів ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 й записав. Надалі ОСОБА_4 в графі протоколу вказує на необхідність запису - «протягом року», що ОСОБА_3 - виконує. Також капітан поліції ОСОБА_4 в іншій графі протоколу вказує на необхідність запису - «СУД м. Чугуїв Харківської області», що ОСОБА_3 виконав. Надалі ОСОБА_4 показує ОСОБА_3 графи, де потрібно поставити примітку у вигляді «галочки», а також де ОСОБА_3 необхідно поставити свій підпис, що ОСОБА_3 також виконав.

Безпосереднє ознайомлення ОСОБА_1 лейтенантом поліиії ОСОБА_3 з зазначеним вище протоколом про адміністративне правопорушення - не проводилося. З цим протоколом ОСОБА_1 за власною ініиіативою ознайомив капітан поліції ОСОБА_4 . Так, на відрізку відеозапису о 11:14:36 капітан поліції Шевченко Ю.О. у присутності лейтенанта поліції Соболева М.В. повідомляє ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу по статті 130 частині 1 та докладно ознайомлює вголос зі змістом записаного лейтенантом поліції Соболевим М.В. в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме : «04.05.2025 року, автошлях Київ-Харків-Довжанський, м. Чугуїв, Харківська обл., блокпост ДІМ, данні інспектора (без назви їх), ваші дані - ОСОБА_1 , місяць, рік народження, автомобіль кому належить - правильно ВАШ?». На це ОСОБА_1 відповідає - «ТАК». Надалі капітан поліції ОСОБА_4 продовжив вголос ознайомлювати ОСОБА_1 зі змістом протоколу, а саме: «Фабула - 04.05.2025. Харківська область, м. Чугуїв, Харківська, 1, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.». Одразу після цього ОСОБА_4 каже ОСОБА_1 : «ВАМ роз`яснені Ваші права та обов`язки згідно статті 63 Конституції України, 268, суд буде протягом року в м. Чугуїв». Потім ОСОБА_4 вказує ОСОБА_1 в протоколі де йому необхідно поставити перший підпис, що останній виконав. Надалі ОСОБА_4 пропонує ОСОБА_1 докладно наступне: «Можете написати керував автомобілем, можете написати самі що там зловживали чи не зловживали спиртними напоями. От тут - керував автомобілем, продувати газоаналізатор драгер та слідувати в наркоцентр відмовляюсь». Почувши пропозицію з боку капітана поліиії ОСОБА_4 , щодо зазначеного змісту, який він був повинен від свого імені записати як пояснення в протоколі, ОСОБА_1 , будучи з иим незгодним з игш змістом, повідомив про свою незгоду з ним. В цей час капітан поліції ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 докладно наступне: «Це ваше пояснення, продувати, це ваше пояснення щоб я на вас цілий бланк не тратив і не писали ще раз. Ну ви ж відмовляєтесь, торопитесь, поспішаєте, та слідувати в наркоцентр, та ну, і так ВАМ назустріч іду, ставте кому, ще раз вам кажу». На це ОСОБА_1 відповів капітану поліції ОСОБА_4 докладно наступне: «Я напишу що не відмовлявся». Почувши відповідь ОСОБА_1 капітан поліції ОСОБА_4 , вочевидь обурившись позиції ОСОБА_1 та не погоджуючись з такою заявою, заявив останньому докладено наступне: « В смислі, на камеру все записано, давайте так, ми ж нормальні люди, ми ж спілкуємося, що Ви тут записали - від драгера відмовляємося, тобто їдемо в наркологічний центр, я ще раз кажу - ви повинні продути газоаналізатор драгер та прослідувати в наркологічний центр.» На це ОСОБА_1 відповів капітану поліції ОСОБА_4 докладно наступне: «Значить в наркологічний центр!». Ця відповідь ОСОБА_1 вочевидь знову обурила капітана поліції Шевченка Ю.О. та він заявив ОСОБА_1 : «А...?! Все без вопросов, тоді хай так і буде, по нормальному так по нормальному, ви ж кажете що я нормальна людина, добре». Потім ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 : « Вказуй де та яка військова частина та хай сюди приїжджає».

Незважаючи на виниклу конфліктну ситуацію та вислови капітана поліиії ОСОБА_4 щодо обурення за те, що ОСОБА_1 забажав їхати до медичного закладу, та щодо намірів повідомлення про иі події до військового керівництва, ОСОБА_1 з метою припинення конфлікту погодився записати в протоколі що потрібно ОСОБА_4 .

Надалі капітан поліції ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 що він не проти його відвезти, та диктує ОСОБА_1 що потрібно йому записати в протоколі, а саме докладно наступне: «Відмовляюсь слідувати, як ви казали на камеру, слідувати до наркологічного центру, на освідоцтво, просто в лікарню на освідоцтво». Після цього ОСОБА_1 зробив запис в протоколі, зі змістом якого не погодився капітан поліції ОСОБА_4 , наполягаючи щоб ОСОБА_1 саме записав докладно наступне: « Та, відмовляюсь, здесь, відмовляюсь, ось тут - свою провину визнаю, що ви сіли за кермо». Це під диктовку записав ОСОБА_1 та поставив свій підпис в протоколі, де вказав йому ОСОБА_4 ..

Зміст зазначених вище відеодоказів безпосередньо вказують на невідповідність зазначених в складених працівниками поліції відносно ОСОБА_1 часових відміток у протоколі про адміністративне правопорушення, який начебто відповідно до запису в протоколі складено о «10 год 42 хвилин»,а фактично складено пізніше ніж о «11 год.15 хвилин», як зафіксовано на відеозаписах. Крім цього, відеодокази безпосередньо вказують на те, що при ознайомленні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, його було ознайомлено з тим, що було в ньому записано безпосередньо на час його складання працівником поліції, тобто, не було зазначено час складання протоколу, у «фабулі» протоколу було лише написано дослівно: «04.05.2025. Харківська область, м.Чугуїв, Харківська,1, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння», з чим звичайно на час ознайомлення зі змістом записаного в протоколі погодився ОСОБА_1 , але ніяк не було записано наступне після цього напису, а саме дослівно: «а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Водій відмовився продувати газоаналізатор Ргааег 6820 та слідувати на ОСВІДОЦТВО в лікарню категорично відмовився», що було працівником поліції безпідставно дописано.

Вказана дописка працівника поліції в протоколі у «фабулі» дійсно може вказувати на порушення з боку водія вимог п.2.5 ТТЛР України, в свою чергу як початковий запис взагалі вказує на відсутність в діях водія порушення цього пункту ГІДР України та звільняє його від подальшої процедури притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Відеозаписи, надані до суду у якості доказів вини ОСОБА_1 , достовірно свідчать про надуманість з боку поліцейських, щодо наявності неіснуючих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , прагнення поліцейських до формального притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою виконання так званого показника, а також про «фальсифікацію» протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом незаконного внесення в нього без відома та згоди особи, відносно якої складено протокол, невірної інформації шляхом дописки.

Будь-які письмові виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення чинним Законодавством України не передбачені та заборонено. Копію протоколу, як з первинним його змістом, так із «незаконними дописками», поліцейські не надали ОСОБА_1 та навіть не намагалися цього зробити, чим порушили істотно його права та цим також підтверджують протиправність своїх дій. Разом з цим, відповідно до чинного Законодавства України, навіть вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є не обґрунтована та безпідставна, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Неоднозначні, нічим не обґрунтовані повторні запитання поліцейських, про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, є провокативними і по своїй суті мали абсолютно чіткий контекст щодо отримання від водія відмови, як від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що є абсолютно недопустимим, а тому працівниками поліції грубо порушено вимоги п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та статті 266 КУпАП в частині незаконної відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські мали забезпечити доставку останнього до найближчого закладу охорони здоров`я (не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп`яніння), однак в порушення зазначеної Інструкції та статті 266 КУпАП цього не зробили.

Відповідно до ст.130 КУпАП передбачена відповідальність осіб, за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції фактично не ВИМАГАЛИ у ОСОБА_1 пройти огляд в установленому порядку на стан алкогольного сп`яніння, як це вимагає чинне законодавство України, а ПРОПОНУВАЛИ йому пройти іншу не встановлену законом дію на стан сп`яніння в такому порядку, що не є встановленим порядком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не відповідає вимогам чинного Законодавства України. Працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти непередбачені законодавством дії, а саме «ОСВІДЄТЄЛЬСТВОВАНІЄ» та «ОСВІДЧЕННЯ» , та не як не ОГЛЯД, як це зазначено в п.2.5 ПДР України, статтях 130 та 266 КУпАП.

Водій транспортного засобу, у якого працівник поліції виявив ознаки алкогольного сп`яніння, зобов`язаний пройти медичний огляд в установленому порядку, який не передбачає, що особа зобов`язана «Дутися на Драгер», «проходити Алкотест Драгер», проходити «ОСВІДЄТЄЛЬСТВОВАНІЄ» чи «ОСВІДЧЕННЯ», слідувати до неіснуючого медичного закладу або до медичного закладу, якого не має в переліку медичних закладів, яким надано дозвіл на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. Установлений порядок передбачає проведення ОГЛЯДУ на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, якому надано право його проведення. Серед спеціальних технічних засобів, які мають право використовувати працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія, є спеціальні технічні засоби - газоаналізатори. Серед цих газоаналізаторів, є прилад зі схожою назвою «Drager Alcotest 6820», що застосовується для визначення концентрації алкоголю у повітрі, що видихається. Поліцейський, який заявив про вимогу до водія транспортного засобу щодо зобов`язання останнього пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, повинен зрозуміло та чітко повідомити про це водія, який в свою чергу зобов`язаний пройти огляд саме в установленому порядку, передбаченому чинним Законодавством України, та не повинен його проходити в іншому порядку, або здогадуватися, як саме його має намір проводити поліцейський. У відповідності до вимог чинного Законодавства України, працівник поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння має право застосувати спеціальний технічний засіб для визначення концентрації алкоголю у повітрі, що видихається, відповідно до інструкції до цього засобу, а не пропонувати водієві транспортного засобу «ПРОЙТИ» цей спеціальний технічний засіб. Така дія як «ПРОХОДЖЕННЯ» спеціального технічного засобу - не передбачено ніяким нормативним документом, а передбачається дія «ЗАСТОСУВАННЯ» спеціального технічного засобу. Адміністративної відповідальності водія транспортного засобу за відмову від проходження до «НЕ ВСТАНОВЛЕНОГО» діючим Законодавством України порядку огляду на стан сп`яніння - не передбачено.

Також, як доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, поліцейськими було надано до суду - АКТ огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Якщо проаналізувати зміст цього документу, то з нього змісту відомо, що працівник поліції «ПРОВІВ ОГЛЯД» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Також вказано, що огляд не проведено. У даному випадку цей акт не має доказового значення для правильного вирішення справи щодо підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки цей огляд працівниками поліції - фактично не був проведений та цей документ працівником поліції складено безпідставно, без участі та відома ОСОБА_1 , про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 , а також, що з цим документом ОСОБА_1 працівники поліції не ознайомлювали та його копію не надавали, що підтверджується безпосереднім змістом відеодоказів.

Крім цього, як доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, поліцейськими було надано до суду - Направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене працівником поліції від 04.05.2025 року о 10 год.32 хвилин, відносно ОСОБА_1 . У даному випадку це направлення теж не має доказового значення для правильного вирішення справи щодо підтвердження вини ОСОБА_1 . Направлення інформує про те, що направляється водій до закладу охорони здоров`я - «ЦРЛ імені Кононенка», але не як до «наркологічного диспансеру», як це зафіксовано на відеозаписах, а також про ознаки, виявлені працівником поліції: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, що теж не відповідає дійсним обставинам подій. Не відповідає змісту відеозаписів й визначений в цьому документі час його складання о «10 год.32 хвилин». Разом з цим, медичний заклад під назвою «ЦРЛ імені Кононенка» відсутній в переліку медичних закладів, які мають право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а найближчим медичним закладом, який має право проводити зазначені огляди водіїв на стан сп`яніння в м. Чугуїв Харківської області, була станом на 04.05.2025 року та існує на цей час - КНП «Чугуївська центральна лікарня імені М.І.Кононенка». Крім того, в Харківській області та в м. Харків також відсутній в переліку медичних закладів, які мають право на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння медичний заклад під назвою «наркологічний диспансер». Будь-яке інше направлення водія транспортного засобу до іншого медичного закладу, який має право проводити зазначені огляди водіїв на стан сп`яніння, з метою встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутнє.

Також, як доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, поліцейськими було надано до суду - Рапорт працівника поліції - лейтенанта поліції Соболева М.В., про те, що 04.05.2025 року о 10 год.26 хвилин під час несення служби на БЛОК ПОСТУ «ДІМ» було зупинено автомобіль «Volkswagen Golf », д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння,а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, вищевказаному громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти ТЕСТ на газоаналізаторі «Prager», на що він відмовився категорично, прослідувати на ОСВІДОЦТВО в лікарню теж відмовився, документ який засвідчував особу посвідчення офіцера. Виходячи з цього на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було складено адміністративний протокол за ст.130 ч.І КУпАП , порушення вимог п.2.5 пш. _, водійське посвідчення та транспортний засіб не вилучалися , спеціальні засоби не застосовувалися. У даному випадку цей рапорт теж не має доказового значення для правильного вирішення справи щодо підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки зміст цього рапорту теж не відповідає змісту відеодоказів, наданим до суду працівниками поліції. На відеозаписах не було пропозиції з боку працівників поліції до ОСОБА_1 «пройти ТЕСТ» на газоаналізаторі, не було й відмови від ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в встановленому порядку, в тому числі в медичному закладі.

Виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, вказані ними суб`єктивно та не мають ніякого підтвердження, а саме: Запах алкоголю з порожнини рота. Як зазначив на відеозаписі працівник поліції, він його чує від ОСОБА_1 .. В свою чергу такого факту не було виявлено працівником ВСП, який перший спілкувався з ОСОБА_1 , перевіряючи його автомобіль та документи військовослужбовця ЗСУ - Нестійка хода. Така ознака алкогольного сп`яніння невизначена серед ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року

Крім того, приписами ст. 266-1 КУпАП визначений щодо військовослужбовців спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 , як військовослужбовець, згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. З ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. Крім цього, згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми. ОСОБА_1 на час складання працівниками поліції зазначених вище документів був військовослужбовцем - офіцером ЗСУ, про що працівникам поліції було відомо, та як вказують відеозаписи, працівники поліції не повідомили ВСП, які також несли службу поруч з працівниками поліції на блок-посту «ДІМ» в м. Чугуїв Харківської області, про наміри складання матеріалів відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, але з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, повідомив працівникам ВСП, які перебували на блок-посту «ДІМ» в м. Чугуїв Харківської області, наполягав, як діючий військовослужбовець, про необхідність проведення ними його огляду на стан алкогольного сп`яніння, але працівники ВСП йому відмовили в проведенні огляду у зв`язку з відсутністю підстав для огляду, бо він був тверезим та в нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками ВСП відносно ОСОБА_1 ніяких протоколів про притягнення його до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння - не складалося, перевірок за цим фактом не проводилося.

Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд керується таким.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб факт керування транспортним засобом, згода/відмова саме водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та згода/відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння має містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема:

-перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу;

-на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку);

-видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак сп`яніння, визначених у п. 3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

-за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння;

-якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складення відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП);

-якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачено ст. 266-1 КУпАП.

Так Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; в стані наркотичного чи іншого сп`яніння; під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

До суду, в якості доказів на підтвердження вказаних фактів працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №804687 від 04.05.2025, рапорт ІВРПП, акт бн б/д та направлення від 04.05.2025 б/н на огляд алкогольного сп`яніння, з яких вбачається фіксування відмови від проходження огляду, компакт-диск із відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження.

Щодо наданих документів зазначаю наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №804687 від 04.05.2025 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, продувати газоаналізатор Драгер 6820 та слідувати на освідоцтво в лікарню категорично відмовився.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зафіксована дату відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2025 зазначено, що ОСОБА_1 доставлено ІВРПП Чугуївського РУП ГУНП ОСОБА_3 до ЦРЛ імені Кононенка.

При цьому на наданих відеозаписах (зазначаю, що запис не є безперервним, якість звуку місцями низького рівня, нерозбірливо, оскільки ОСОБА_1 місцями спілкувався з інспектором, яким не вівся запис) зафіксовано, що ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі не відмовлявся, а погодився. Зафіксовано і факти, викладені у поясненнях ОСОБА_1 . Крім того відеозапис розпочато, коли транспортний засіб був припаркований на узбіччі і потім на прохання інспектора був перепаркований. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем, проте з вказаного запису не вбачається залучення представників ВСП до складання матеріалів. ОСОБА_1 не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду.

При цьому суд звертає увагу, що якість наданого в якості доказу відеозапису досить низька, відофіксація процесу спілкування ОСОБА_1 із співробітниками поліції здійснювалась на відстані, внаслідок зміст такого спілкування фактично не зафіксовано.

Крім того ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України дійсно передбачено відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чинним законодавством поняття «освідоцтво» не передбачено.

Згідно п.7 частини І Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Отже встановлено, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП є абсолютно визначеною та за своєю структурою є складною нормою права, тобто містить два або більше обов`язкових правил поведінки та закріплює однозначне правило поведінки, а саме керування транспортними засобами особами:

- в стані алкогольного сп`яніння;

- в стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

-під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку із наведеним правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфікується за пунктом 2.5, пунктом 2.9 «а», 2.10 «є» ПДР України.

Суд звертає увагу на вимоги частини 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», де зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, крім іншого, статтями 124, 130 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями статті 256 КУпАП вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

З огляду на викладена та враховуючи вищевказані положення законодавства, апеляційний суд звертає увагу, що кваліфікувати вчинене особою адміністративне правопорушення, є виключною компетенцією суб`єкта уповноваженого на складання протоколу.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому, суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу.

За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке по суті, судом підтримується (рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08).

Разом з цим, якщо суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення дійде висновку, що дії порушника кваліфіковано невірно, він має звернутися до положень пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП, за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Такого висновку дійшов Харківський апеляційний суд у постанові №636/6674/24 (провадження 33/818/655/25).

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно п.7 частини І Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Таким чином, належних та допустимих доказів того, що 04.05.2025 о 10.25 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, - матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд на стан сп`яніння, дані отримані в ході перегляду даних відеозапису, суд не може визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 в стані сп`яніння у визначеному ст. 266 КУпАП порядку.

Виниклі сумніви щодо факту керування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього та приходить до висновку щодо недоведеності відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.О. Золотоверха