Справа № 191/2029/25
Провадження № 3/191/758/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301604 від 15.04.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 15.04.2025 року о 20:00 годині в м. Синельникове, вул. Центральна, біля буд.1 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Планета-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Зафіксовано на бодікамеру №798910. Від керування транспортним засобом відсторонений.

До початку судового засідання від захисника адвоката Лащенка В.А. надійшли письмові пояснення по справі, у яких захисник зазначив, що з викладеними в протоколі поліцейським обставинами, вони категорично не згодні, так як вони не відповідають дійсності. В даному випадку вони заперечують той факт, що ОСОБА_1 керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, а саме: дійсно у зазначений у постанові час ОСОБА_1 проїжджав по зазначених у протоколі часу та вулиці і був зупинений працівниками поліції. Поліцейський став пред`являти правопорушнику претензії, щодо управління транспортним засобом без мотошолома, а потім - і управління в стані алкогольного сп`яніння. На дані вимоги ОСОБА_1 щодо управління мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння - категорично заперечував та надав свою згоду на проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку. Так, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці, з допомогою драгера, що видно на 20 год. 10 хв. 35 сек., відеозапису, та погоджується на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я - 20 год. 10 хв. 36 сек., 20 год. 11 хв. 29 сек., та 20 год. 11 хв. 46 сек. відеозапису. ОСОБА_1 неодноразово погоджувався проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і став відкочувати свій мотоцикл до лісосмуги, для того щоб хоч якось його приховати, бо залишити його серед вулиці не хотів так як могли вкрасти, поліцейський, який пішов до службового автомобіля, через деякий час, щось йому прокричав (що саме ОСОБА_1 не зрозумів), а потім, по суті одразу, махнув у його сторону рукою, сів до автомобіля і поїхав з місця події. ОСОБА_1 вийшов на дорогу, почекав 20-30 хв., і зрозумівши, що поліцейський не вернеться, викотив мотоцикл і поїхав до дому. В присутності ОСОБА_1 протокол на стан сп`яніння ніхто не складав, підписів у ньому він не ставив, від проходження огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не відмовлявся. Відеозапис (як розумів ОСОБА_1 ) поліцейський проводив коли хотів, тобто на власний розсуд, коли мав намір зняти якийсь епізод, а не так як вимагає того законодавство та КУпАП, тобто відеозапис повинен іти з самого початку руху транспорту до його зупинення поліцейськими і подальшого проведення процесуальних дій. Крім того, захисник зазначив, що в матеріалах справи, на а.с.3 є направлення ОСОБА_1 на огляд стану сп`яніння, в якому зазначено час 20-05 год., але як вбачається з відеозапису СD-диску у вказаний час даного направлення поліцейські не складали і не пропонували пройти огляд. Також, вказав і на розбіжності викладені в Акті огляду на стан сп`яніння (а.с.4), де зазначено що у ОСОБА_1 виявлена: хитка хода, запах, незв`язна мова, але як бачимо з відеозапису такого огляду з ним не проводилось. Водійські права у ОСОБА_1 , не вилучались, від управління мотоциклом він не відсторонювався, тобто поїхав далі за своїми справами. Вважає, що належних та допустимих доказів про наявність вини ОСОБА_1 саме в управлінні транспортним засобом та його відмови від проходження медичного огляду у встановленому порядку поліцейськими так і не надано. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 16.06.2025 року ОСОБА_1 пояснив, що його зупинили поліцейські та чомусь вирішили, що у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Йому запропонували пройти огляд на місці зупинки, на що він відмовився, після чого йому запропонували пройти огляд у лікарні, на що він погодився. Але так як його зупинили біля лісових насаджень, то він не знав, де поставити мотоцикл, так як боявся, що якщо він залишить його на узбіччі, то по поверненню з лікарні його вже не буде на місці. Врешті решт він відкотив мотоцикл до дерева, щоб його відвезли до лікарні, але поліцейські розвернулися, сіли до службового автомобіля і поїхали, так нічого не пояснивши, чому його не везуть до лікарні. Протокол при ньому не складався і йому нічого не пропонували підписувати.

У сьогоднішнє судове засідання правопорушник не з`явився, причину неявки та своїх заперечень суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Захисник у судове засіданні не з`явився.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301604 від 15.04.2025 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що 15.04.2025 року о 20:00 годині в м. Синельникове, вул. Центральна, біля буд.1 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ Планета-3 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Зафіксовано на бодікамеру №798910. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає наказ МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 3, 4 розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок № 1103).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає спільний наказ МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі наказ № 1452/735).

Частиною 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301604 від 15.04.2025 року долучено диск із відеозаписом, на якому має бути зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до встановленого порядку огляду.

Однак після дослідження судом відеозапису не встановлено жодного моменту, який би зафіксував відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі. Так, він відмовився від проходження огляду на місці зупинки, але зазначив на пропозицію поліцейського пройти огляд у лікарні про свою згоду. Після чого відбувається розмова ОСОБА_1 з поліцейським і різко завершується без логічного закінчення у вигляді супроводження особи до медичного закладу чи складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Дане відео, а точніше момент його завершення, підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що після його згоди пройти огляд у лікарні, поліцейські не забезпечили його супровід до відповідного закладу охорони здоров`я.

За клопотанням захисника судом було витребувано з Синельниківського РУП повний відеозапис, але він не був наданий по причині, що він зберігався лише протягом двох місяців.

Суд бере до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, однак, на відео зафіксовано, що він погодився на проходження огляду в лікарні.

Також суд критично ставиться до того факту, що в протоколі вказана дата і час вчинення правопорушення як 15.04.2025 о 20:00 годині, але відеозапис починається о 19:57:10 і в цей час ОСОБА_1 вже перебував на узбіччі дороги, а не керував транспортним засобом.

Крім того, відеозапис завершений 15.04.2025 о 20:12:10, але протокол серії ЕПР1 №301604 складений аж о 20:43:25 і при цьому в ньому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 15.04.2025 року о 20:00 годині, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова