Справа № 450/671/25 Провадження № 3/450/658/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 07.02.2025 року близько 14 год. 30 хв., с. Ставчани, дорога «Львів-Самбір» 10 км, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

02.05.2025 року на адресу суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано письмові пояснення, в яких просить справу закрити на підставі п. 1 статті 247 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до протоколу від 07.02.2025 року йому інкримінується керування автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду. Проте він наголошує, що ніколи не вживав наркотичних речовин та не вчиняв правопорушення, а зібрані у справі матеріали свідчать про відсутність складу правопорушення. Основні доводи його позиції зводяться до того, що у рапорті поліцейського Звіра О. підставою зупинки зазначено те, що водій раніше керував у стані сп`яніння. Водночас ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» чітко визначає вичерпні випадки для зупинки автомобіля, і наведена підстава до них не відноситься. Крім того, поліцейський не міг ідентифікувати особу під час руху, адже раніше з ним не був знайомий. Це, на його думку, свідчить про безпідставність та свавільність зупинки. Згідно зі ст. 266 КУпАП, Порядком, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, та Інструкцією МВС і МОЗ №1452/735 від 09.11.2013, направлення водія на медичний огляд можливе лише за умови встановлення об`єктивних ознак сп`яніння, однак вказує, що поліцейські ж не здійснили належної перевірки, а ознаки, наведені у протоколі (тремтіння рук, відсутність реакції зіниць), не підтверджуються відеозаписом. Більше того, проведене тестування зіниць було лише імітацією, що не відповідало медичним стандартам. У разі реального виявлення ознак сп`яніння транспортний засіб підлягає затриманню (ст. 265-2 КУпАП), однак поліцейські дозволили ОСОБА_1 продовжити рух, що фактично спростовує наявність у них переконання щодо стану сп`яніння. У протоколі та направленні на огляд зазначено час, коли поліцейські ще навіть не почали спілкування з водієм. Це свідчить про недостовірність та формальний характер оформлених матеріалів, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП. Йому не були роз`яснені всі права, не вручено копій протоколу, акту огляду та інших документів. Діалог, зафіксований на відео, свідчить, що під час пропозиції ознайомитися з матеріалами справи вони ще не були складені, а після завершення відеозапису поліцейські взагалі дозволили йому поїхати. Це доводить, що документи оформлювалися пізніше, без участі водія. Вказує, на суперечність дій поліцейських вимогам закону, мотивуючи це тим, що відеозаписи з нагрудних камер розпочинаються пізніше, ніж вказано час відмови від огляду у протоколі. Це ставить під сумнів правдивість усіх доказів, отриманих у справі. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що: поліцейські незаконно зупинили його автомобіль; відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його стану наркотичного сп`яніння; процедура оформлення матеріалів була грубо порушена; його права, передбачені КУпАП, були проігноровані.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань до суду не скеровували.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статтею 130 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 240858 від 07.02.2025 року; актом огляду на стан накротичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.02.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.02.2025 року; рапортами від 07.02.2025 року; відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук