П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу, 29 липня 2025 року о 13.25 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не виконала захід термінового заборонного припису, винесеного їй 24.07.2025, згідно якого в період з 15.00 год. 24.07.2025 по 15.00 год. 02.08.2025 їй було заборонено у будь-який спосіб контактувати з матір`ю ОСОБА_2 та кричала на свою матір, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, надали суду письмові пояснення з приводу викладених у протоколі обставин. Беручи до уваги положення ч. 2 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши адміністративний матеріал та надавши оцінку дослідженим доказам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з фабули протоколу, в вину ОСОБА_1 ставиться невиконання нею винесеного їй термінового заборонного припису, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Згідно п. 16 частини першої ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника є спеціальним заходом протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП полягає в умисному вчиненні невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2025 відносно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис строком дії 9 діб, згідно якого їй з 15.00 год. 24.07.2025 по 15.00 год. 02.08.2025 заборонено у будь-який спосіб контактувати з матір`ю ОСОБА_3 .

Як встановлено судом, донька і мати проживають разом в одній квартирі.

Згідно зареєстрованих в журналі ЄО відомостей, 29.07.2025 о 13.25 год. на лінію 102 звернулася сусідка ОСОБА_4 , проживаюча в квартирі АДРЕСА_2 , яка повідомила про гучні крики в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 , її сусіди ОСОБА_6 поводять себе в квартирі дуже гучно, кричать, не дають спокійно жити і відпочивати людям, які на них постійно скаржаться.

Згідно наданих суду письмових пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , сварки 29.07.2025 о 13.25 год. між ними не було, донька матір не чіпала, психологічного насильства відносно неї не вчиняла. Як стверджує в своїх письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 , вона є особою похилого віку, недочуває, тому, спілкуючись між собою, вони з донькою голосно розмовляють, що не подобається сусідам, які ставляться до них з неприязню та постійно на них скаржаться до поліції. До того ж, донька страждає на важку хворобу і через біль часто кричить. З заявою про вчинення донькою неправомірних дій відносно неї чи порушення нею термінового заборонного припису вона до поліції не зверталася, будь-якої заяви про притягнення доньки до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не писала. Вважає, що у працівників поліції не було підстав для складання відносно доньки протоколу та у зв`язку з цим провадження у справі відносно неї просить закрити.

Відповідно до ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Самостійно розширювати фабулу обвинувачення, зазначену у протоколі, вказувати кваліфікуючі ознаки, які не зазначені у протоколі, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення суд не вправі, адже це істотно порушить принцип рівності сторін та право особи на захист.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Так як належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, суду не надано, а сам суд самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення права не має, адже діючи таким чином неминуче візьме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-8 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.І. Клепка