ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року суддя Володимирського міського суду Волинської області Мушкет О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді керівника ТОВ «Логістік А», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою керівником «Логістік А» (, юридична адреса: Волинська область, м. Володимир, вул. Ганни Жежко,9), порушив п. 287.3 ст.287, п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, зі змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за травень 2025 року відповідно до податкових декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2025 рік поданих до Володимирської ДПІ ГУ ДПС у Волинській області від 20.02.2025 року№ та від 10.03.2025 року № (по терміну сплати 30.06.2025 року, фактично сплачено 03.07.2025 року та 29.07.2025 року), кількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання становить 3 та 29 днів, повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання не з`явився без поважних причин, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

За правилами статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Частиною 2 статті 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 163-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні ОСОБА_1 , що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.163-2 КУпАП, не є обов`язковою, а також практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Не зважаючи на неявку порушника в судове засідання, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-2 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 1560/03-20-04-05-09 від 18.08.2025 року, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил сплати податків, платежів, зборів № 22020/03-20-04-05-10/38580516 від 08.08.2025 року, актом про неявку для складання протоколу про адміністративне правопорушення, та іншими матеріалами справи.

Також встановлено, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у межах санкції статті, за якою віна притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 163-2 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 и неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду .

Суддя: Олександр МУШКЕТ