Справа №463/8202/25
Провадження №3/463/1644/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., розглянувши матеріали УПП у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.08.2025 о 16 год. 55 хв. на вул. Личаківська, 29, м.Львові, керуючи транспортним засобом «Isuzu», НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з рейковим транспортним засобом «Tatra KT-4D», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На адресу суду направив заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Вину у вчиненні правопорушення заперечив, зазначив, що 21.08.2025 він перебував у відрядженні у м.Львові великогабаритним транспортним засобом. Навігатор у службовому автомобілі показав йому дорогу до пунтку призначення через центр міста Львова, куди він слідуючи його вказівкам і поїхав, а тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з крайньою необхідністю.

Вивчивши матеріали справи та долучені до неї докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 2.3 Б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого, поясненнями особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

В свою чергу, визначення поняття «крайньої необхідності» містить положення ст. 18 КУпАП, відповідно до якої, крайньою необхідністю є дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2018 по справі №686/5225/17 зауважив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Проте, у даному випадку, за обставин що склалися, посилання на стан крайньої необхідності виключається, оскільки водій ОСОБА_1 , не порушуючи вимоги п. 2.3. б, 13.1 Правил дорожнього руху України, міг уникнути ДТП, тобто небезпека могла бути усунута іншими засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та доведеність його вини.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачаю, та вважаю, що до нього слід застосувати вид адміністративного стягнення штраф.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України Про судовий збір, розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,6 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 284, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору у справі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мармаш В.Я.