Справа № 615/2331/25
Провадження № 3/615/537/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Харківської області, громадянина України, військовослужбовця, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №433413, складеного 25.08.2025 поліцейським ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Кобець Є.С., 25.08.2025 о 07:20 за адресою: вул. Кодацького, 1, с. Гонтів Яр ОСОБА_1 керував т/з ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу алкотест драгер ARLH 0179 на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я КНП Валківська ЦРЛ відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної бодікамери тексар /19. На думку поліцейського, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

22.09.2025 ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 25.08.2025 приблизно о 04:00, виконуючи службовий наказ, виїхав на автомобілі з Київської області в напрямку Донецької області. Рухався на власному цивільному автомобілі та у цивільному одязі, щоб не привертати зайвої уваги, що було передбачено самим завданням.

Приблизно о 07:00 в с. Гонтів Яр його зупинили працівники поліції, яким також представився цивільним. Перевірили документи та попросили відкрити багажник, один поліцейський оглядав його вміст, а другий відразу сказав, що вбачає у нього ознаки алко-гольного сп`яніння, а саме почервоніння очей та різкий запах з салону. Запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгеру або в медичному закладі, але в якому саме не вказав, на що він відмовився, оскільки розумів, що поліцейський поставив собі мету скласти протокол, тому продуватися взагалі сенсу не бачив. Їхати в лікарню, в іншому випадку, звісно б погодився, але саме в цій ситуації у нього в автомобілі були дуже важливі документи та прилади, які він мав доставити в найкоротший час в Донецьку область, тому не міг залишити автомобіль без нагляду ні на мить, пояснити це поліцейським також не мав права з метою нерозголошення службових даних. Права та процедуру проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські не роз`яснювали. Вступати в спір з поліцейськими та щось доказувати їм, йому також було заборонено.

Весь час, поки поліцейські складали матеріали, він знаходився поряд з автомобілем або сидів в ньому. Через деякий час поліцейські надали на підпис протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння, в яких він поставив свої підписи та сфотографував. Будь-яких інших документів йому не надавали.

Звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення нібито вияв-леними у нього ознаками алкогольного сп`яніння є: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. В акті огляду різкий запах з порожнини роту, почервоніння очей. При цьому, в ході спілкування поліцейський не вказував, що він відчуває запах саме алкоголю та саме з його ротової порожнини, ним зазначалось про різкий запах з салону, ймовірно автомобіля. Поліцейський не просив «дихнути», стояв поодаль, був сильний вітер, тому не зрозуміло, звідки він взяв таку ознаку сп`яніння.

Щодо почервоніння очей, вони дійсно могли бути злегка червоними через хронічний недосип та перебування за кермом тривалий час, що призводить до їх перенапруги та проявляється, зокрема, почервонінням. Вважає, що почервоніння очей є ознакою не алко-гольного сп`яніння, а недосипу, втомленості та тривалої концентрації.

Наголосив, що ознаки алкогольного сп`яніння повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

На його думку, вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Зазначив, що направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими в його присутності не виписувалось та його з ним не ознайомлювали.

Після підписання наданих документів, продовжив рух далі за кермом, що поліцейські бачили та ніяким чином не перешкоджали. На посту поліції в м. Валки та с-ще Пісочин його також зупиняли поліцейські, які перевіряли документи, жодних претензій, в тому числі щодо ознак алкогольного сп`яніння, не висловлювали.

Також звернув увагу на безпідставність зупинки. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», де відсутня така підстава для зупинки т/з, як перевірка документів, що стало підставою для зупинки в його випадку. Вказав, що ПДР України не порушував.

Вважає, якщо працівники поліції зупиняють т/з незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння. Тобто, незаконні дії працівників поліції не можуть у майбутньому породжувати законних вимог до особи.

Наголосив, що перебуваючи на службі алкогольні напої взагалі не вживає, тим більше під час виконання специфічних наказів командування. Проходить службу на посаді водія-сапера, для виконання як бойових завдань в зоні активних бойових дій, так і інших завдань на території України, йому потрібно пересуватися на різних автомобілях, для чого звісно ж потрібне водійське посвідчення. Оскільки дуже відповідально та з розумом виконує службові обов`язки, не міг собі дозволити сісти за кермо з найменшим перегаром, не кажучи вже про стан алкогольного сп`яніння.

Переконаний, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки перебуває в зоні активних бойових дій на бойовому завданні, термін виконання якого не визначений, просить розгляд справи провести за його відсутності.

Перевіривши надані до суду матеріали, суддя доходить наступного висновку.

Ст.28 Конституції України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

За ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

З метою справедливого розгляду справи відповідно до засад ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в цьому випадку аналогію закону.

Згідно із ч.1 ст.18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

За змістом ч.1, п.2 ч.2, ч.4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема сформованої у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), рішення якого за ст.17 ЗУ «Про виконання рішень Європейського суду з прав людини» застосовуються як джерело права, застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК України) в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року з наступними протоколами, якщо це положення тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст.1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_1 стосуються істотного порушення прав та свобод людини, що має істотне значення у справі, а також може мати наслідком визнання окремих доказів недопустимими або перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, для перевірки відомостей, викладених в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає за необхідне повідомити начальника ВП №1 Богодухівського ВРП ГУ НП в Харківській області для вирішення питання щодо проведення відповідної перевірки.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Доручити начальнику ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області вжити заходів для проведення перевірки щодо пояснень ОСОБА_1 стосовно порушення прав та свобод людини при складанні протоколу серії ЕПР1 №433413 від 25.08.2025.

Копію прийнятого процесуального рішення направити до Валківського районного суду Харківської області у строк до 16.10.2025.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова