Провадження № 3/127/6035/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04.09.2025 року о 13 год. 05 хв., в м. Вінниці, вул. Нансена, 5А, керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 . не маючи права керування транспортними засобами, оскільки ніколи не отримував посвідчення водія. При цьому, на протязі року, а саме постановою серії ЕНА №5475218 від 14.08.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Вінницьким міським судом Вінницької області, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є доведеною та підтверджена протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №443326 від 040.9.2025 року; довідкою «Адмінпрактика»; постановою ЕНА №5475218 від 14.08.2025 року; рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Андрія Гончара від 04.09.2025 року.

Так, відповідно до вимог п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З протоколу про адміністративну правопорушення серії ЕПР1 №443326 від 04.09.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 04.09.2025 року о 13 год. 05 хв., в м. Вінниці, вул. Нансена, 5А, керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 . не маючи права керування транспортними засобами, оскільки ніколи не отримував посвідчення водія. При цьому, на протязі року, а саме постановою серії ЕНА №5475218 від 14.08.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге на протязі року вчинив дане адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, що також підтверджується довідкою «Адмінпрактика»; постановою ЕНА №5475218 від 14.08.2025 року; ра-портом поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Анд-рія Гончара від 04.09.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується наведеними вище матеріалами справи.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинено повторно протягом року після накладеного адміністративного стягнення, передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., без призначення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на визначений строк. Оскільки, ОСОБА_1 (згідно матеріалів справи) не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати до винної особи, яка взагалі такого права не мала.

Крім того, суд не може накласти додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу («Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 ), оскільки матеріали справи не містять відомостей кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб. Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постановою Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: