Єдиний унікальний номер: 378/1299/25
Провадження № 3/378/421/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розгля-нувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення від 8 вересня 2025 року серії ВАД № 331321 ОСОБА_1 8 вересня 2025 року, близько 21 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

За протоколом про адміністративне правопорушення від 8 вересня 2025 року серії ВАД № 331262 ОСОБА_1 8 вересня 2025 року, близько 21 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в присутності неповнолітньої дочки дружини ОСОБА_2 ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Постановою судді Ставищенського районного суду від 18.09.2025 об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/1299/25, провадження № 3/378/421/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ЄУН 378/1300/25, провадження № 3/378/422/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/1299/25, провадження № 3/378/421/25.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснивши, що його дружина часто повертається додому в стані алкогольного сп`яніння, при цьому малолітні діти перебувають разом з нею. 08.09.2025, ОСОБА_2 близько 21 год. повернулась додому з малолітніми дітьми в стані алкогольного сп`яніння, він став сваритись на неї, після чого вона викликала поліцію. Під час конфлікту обоє виражалися нецензурною лайкою. Жодного психологічного насильства він по відношенню до дружини та дітей не вчиняв, двері у будинок були не замикані.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 8 вересня 2025 року, близько 13 години, вона разом з кумою пили алкогольне пиво. Цього ж дня, близько 21 год., вона разом із дітьми прийшла додому, де вони з чоловік почали виражатися в адресу один одного нецензурними словами в присутності неповнолітніх дітей, через вживання нею спиртних напоїв.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 , в присутності психолога ОСОБА_4 , пояснила, що між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 не часто відбуваються сварки. Проте, дядько ОСОБА_5 її ( ОСОБА_6 ) не ображає, а може тільки посваритися на неї за те, що вона довго грається у телефоні і не учить уроки. Коли саме (дати та часу) вона не пам`ятає.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою завдання шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а саме малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю малолітньої або неповнолітньої особи.

За протоколом про адміністративне правопорушення від 8 вересня 2025 року серії ВАД № 331321 ОСОБА_1 8 вересня 2025 року, близько 21 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

За протоколом про адміністративне правопорушення від 8 вересня 2025 року серії ВАД № 331262 ОСОБА_1 8 вересня 2025 року, близько 21 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в присутності неповнолітньої дочки дружини ОСОБА_2 ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що він щоденно ходить на роботу, а дружина часто повертається додому в стані алкогольного сп`яніння, при цьому малолітні діти перебувають разом з нею. 08.09.2025, його дружина ОСОБА_2 близько 21 год. повернулась додому з малолітніми дітьми в стані алкогольного сп`яніння, він став сваритись на неї, після чого вона викликала поліцію. Жодного психологічного насильства він по відношенню до дружини та дітей не вчиняв.

Відповідно до доданого до протоколу рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України Коханського В. (а.с. 10), 8 червня 2024 року, близько 21 год. 50 хв., на службовий планшет надійшов виклик «Домашнє насильство», виїздом встановлено, що ОСОБА_1 під час сварки виражався в адресу ОСОБА_2 , у присутності дочки, нецензурною лайкою, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 та ч. 2 КУпАП.

Крім вказаного рапорту до протоколів про адміністративні правопорушення було долучено терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 08.09.2025 (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи та контактувати з нею з 00 год. 02 хв. 09.09.2025 до 00 год. 02 хв. 11.09.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08.09.2025 (а. с. 3), відповідно до якої працівники поліції встановили, що ОСОБА_1 схильний до ревнощів, раніше застосовував до потерпілої фізичне насильство, переслідував її , його поведінка вплинула на безпеку потерпілої; заяву та пояснення письмові пояснення від 08.09.2025 ОСОБА_2 , в яких вона зазначає, що її чоловік ОСОБА_1 08.09.2025, о 21 год. не впускав її до хати, виражався в її адресу та в адресу її дітей нецензурною лайкою; відеозапис з боді-камери поліцейського (на одному оптичному диску) (а.с. 11), на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надані ними працівникам поліції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що письмові пояснення ОСОБА_2 щодо подій 08.09.2025 із зазначенням щодо застосування до неї з боку чоловіка психологічного насильства, у якості об`єктивного доказу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньої дитини ОСОБА_3 , наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між ними виник конфлікт на побутовому ґрунті.

Інші докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Сам конфлікт не свідчить про вчинення насильства та про те, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяв з умислом завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

При цьому, конфліктна ситуація між учасниками конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілих не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов 'язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Звідси, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме його об`єктивна сторона.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом», а наявність побутового конфлікту між ним та дружиною ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст. ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Н. Скороход