Справа № 562/2498/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорний І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з поліції №6 (м. Здолбунів) Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20.07.2025 року о 21:20 год. в м. Здолбунів по вул. Шкільна, 33 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходженя огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, а також проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Велась безперервна відеофіксація на нагрудну камеру №475590. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Крім того, 26.07.2025 року о 18:26 год. в м. Здолбунів по вул. Шевченка біля будинку 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходженя медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року. Від керування транспортними засобами відсторонений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Здолбунівського районного суду від 23.09.2025 року матеріали адміністративних справ відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження для спільного розгляду та присвоєно об`єднаним справам №562/2498/25 (провадження № 3/562/565/25).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом був призначений на 13 серпня 2025 року та в подальшому відкладався на 03 вереня 2025 року та 23 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою останнього.

Згідно інформації з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, направлених ОСОБА_1 судом за адресою, зазначеною у протоколах про адміністративне правопорушення, а саме: вул. Четверта, 189, с. Здовбиця, Рівненського району, Рівненської області, причиною повернення повісток є: адресат відсутній за вказаною адресою, що не дало змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень. Крім цього повідомлення про розгляд справи здійснювалось телефонограмою, а також судом розміщувались оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 на веб-порталі судової влади України.

За таких обставин, приходжу до висновку, що розгляд справи слід провести за відсутності останнього.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно із п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні даних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №397609 від 20.07.2025 року та № 403399 від 26.07.2025 року, де викладені обставини вчинення ним адміністративних правопорушень; копією постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 5322653 від 26.07.2025 року, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.07.2025 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду, що підтвердив власним підписом; направленням на огляд до медичного закладу КП «Здолбунівська ЦРЛ» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.07.2025 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду у медичному закладі; зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 403399 від 26.07.2025 року про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортними засобами згідно ст. 266 КУпАП; довідкою відділення поліції №6 (м.Здолбунів) Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 28.07.2025, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, однак права керування позбавлений у відповідності до постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області № 562/1981/25 від 02.07.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; дисками із відеозаписами, з яких слідує, що на пропозицію працівника поліції, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, а також іншими матеріалами справи.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння, та ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 по справі № 702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З вищенаведеної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія, її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що оплатне вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 403399 від 26.07.2025 року, автомобіль марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 належить громадянину ОСОБА_3 , відтак, ОСОБА_1 не є власником вищевказаного транспортного засобу, тому у разі застосування адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

Згідно із статті 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчинених правопорушень, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень в майбутньому і необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч. 1 ст. 40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 130, 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130; ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: одержувач: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл. 21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача IBAN: UA0017001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок № UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві, код банку отримувача 899998, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя: І.А. Чорний