КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/10057/25

10 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуГолосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 02 червня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вважає постанову необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 N?292137 зазначено, що 06.04.2025 року в м. Києві по вул. Касіяна, 1 він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

Відповідно до роз`яснень пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року за N? 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пунктом 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року N? 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за N? 1408/2785 зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 N?292137 від 06.04.2025 року, складеного відносно нього, було долучено відеозаписи з нагрудних камер службових осіб патрульної поліції.

Водночас, наявні відеоматеріали не містять відомостей на підтвердження факту керування ним автомобілем.

Як вбачається із відеозаписуслужбові особи патрульної поліції під?їхали до припаркованого автомобіля, в якому вінзнаходився на місці водія, а його товариш на пасажирському місці. В подальшому він їм повідомив, що вониспілкувалися у машині та вже збирались іти додому, на що працівник поліції повідомив, що в нього є інше відео, де транспортний засіб рухається. Однак, зазначений відеозапис не було надано для огляду та й до протоколу про адміністративне правопорушення його не було додано.

Таким чином, на думку апелянта, наданий протокол про адміністративне правопорушення і відеозаписи з нагрудних камер службових осіб патрульної поліції не мають відомостей на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та йоговинуватості. Інших доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем патрульна поліція не надала.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 N?292137 від 06.04.2025 року, складеного відносно ньогозазначено, що за результатами огляду на стан сп?яніння, який проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest-7510» було отримано результат - 2,01 проміле, та що від проходження огляду на стан сп?яніння в медичному закладі вінвідмовився.

Пунктом 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року N? 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за N? 1408/2785 зазначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп?яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N? 1103 (зі змінами).

Згідно пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я,поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, відповідно до пункту 8 Порядку.

Із зробленого відеокамерою 477758 відеозапису вбачається, що після проведення його огляду зі спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest-7510» йому не було роз?яснено, що у випадку його незгоди з результатом такого огляду, у відповідності до положень пункту 6 Порядку він мав бути направлений для проведення огляду у закладі охорони здоров?я, що в свою чергу мало підтвердити чи спростувати отримані результати.

Окрім того зазначає, що відеозаписи з нагрудних камер службових осіб патрульної поліції, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 N?292137 від 06.04.2025 року не є безперервними. Таким чином, вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не можуть братися судом до уваги.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Самофалова Оксана Юріївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАп.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився. Про день та час слухання справи апеляційним судом повідомлений у встановленому законом порядку, його інтереси в судовому засіданні представляє захисник, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання апеляційного суду не з?явився, про день та час розгляду справи прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника, поліцейського Юрченка Андрія Олександровича, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що дослідивши матеріали справи, вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292137, результатами огляду на приладі«Drager», відповідно до якого 06.04.2025 року ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння - 2,01 проміле та актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292137 складеного поліцейським взводу №1, роти №1, батальйону №1, полку №1 УПП в місті Києві рядовим поліції Юрченко А.О. 06 квітня 2025 року о 01 год. 05 хв. в м. Києві, по вул. Касіяна,1 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився на місці із застосуванням приладу DragerAlcotest 7510. Відповідно до тесту 1300 проведеного 06.04.2025 року о 01:20, результат позитивний 2,01 проміле. Чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь, результат тестування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на приладі «Drager Alcotest 7510» - 2,01 %.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 було проведено у зв'язку із виявленими у нього ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest 7510. Результат: проба позитивний 2, 01%. З результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у акті.

06 квітня 2025 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається що, підійшовши до транспортного засобу працівник поліції представився та повідомив, що здійснюється відеофіксація розмови ( час на відео 00:57:51).

На запитання працівника поліції, яка причина порушення комендатської години, ОСОБА_2 відповів, що вони ідуть додому ( час на відео 00:57:57).

Працівник поліції повідомив, що у них відео на якому зафіксовано, що вони їхали.

Поліцейський також зазначив, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд на допомогою приладу Drager на місці (час на відео 00:58:09-00:58:31).

Працівник поліції повторно запитує, чи згоден водій пройти на місці тест на приладі Драгер або у лікаря, на що останній погодився ( час на відео 00:59:07-00:59:11).

Під час спілкування із працівником поліції водій зазначив, що буквально 100 метрів проїхав ( час на відео 00:59:59).

Водієм було надано посвідчення водія.

Протягом спілкування водій просив у працівників поліції допомогти.

В подальшому очікували поки підвезуть Драгер.

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 знову повідомив, що проїхали 100 метрів, бо забули телефон ( час на відео 01:04:00).

Після того як ОСОБА_1 вибрав мунштук, та було здійснено контрольний забір повітря, ОСОБА_1 пройшов тест на газоаналізаторі Драгер, результат позитивний 2,01% проміле ( час на відео 01:20:28).

На запитання працівника поліції, чи погоджується ОСОБА_1 з результатом, останній відповів , що так ( час на відео 01:20:29).

Працівник поліції повідомив, що відносно водія буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. ( час на відео 01:21:21).

Також поліцейський повідомив, що водій не може керувати транспортним засобом протягом 24 год. ( час на відео 01:21:31).

Після складання адміністративного протоколу водія було ознайомлено із його змістом та видано його копію ( час на відео 01:53:03-01:57:44).

За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Самофалової Оксани Юріївни апеляційним судом в судове засідання було запрошено поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м.Києві Юрченка Андрія Олександровича, який пояснив, що він оформлював протокол. Зазначав, що можливо під час роздруківки результатів Драгеру роздрукувався третій екземпляр. Із іншими показниками прилад Драгер не може роздруковувати чек, який був останній вимір він те і роздруковує. Зазначив, що не могло бути роздруковано інформацію щодо некоректності роботи приладу, чи необхідності повірки приладу та вважає, що скоріше всього на відео поліцейський говорить, що не буде показувати третій екземпляр чеку приладу Драгер. Зазначив, що на приладі не фіксується кількість екземплярів. Він був в авто та складав протокол, не був присутнім при роздрукуванні результатів. Згідно чеку тестування на алкоголь, результат тестування ОСОБА_1 на приладі «Drager Alcotest 7510» - 2,01 %.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що наявні відеоматеріали не містять відомостей на підтвердження факту керування нимавтомобілем, суд апеляційної інстанції відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, під час спілкування із працівником поліції водій зазначив, що буквально 100 метрів проїхав ( час на відео 00:59:59). ( час на відео 01:04:00)- ОСОБА_1 знову повідомив, що проїхали 100 метрів бо забули телефон.

Тобто, факт керування транспортним засобом двічі визнавався ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі із нагрудної камери працівника поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що із відеозапису 477758 вбачається, що після проведення його огляду зі спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest-7510» йому не було роз?яснено, що у випадку його незгоди з результатом такого огляду, у відповідності до положень пункту 6 Порядку він мав бути направлений для проведення огляду у закладі охорони здоров?я, що в свою чергу мало підтвердити чи спростувати отримані результати, суд апеляційної інстанції відхиляє, як безпідставні.

Згідно пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із дослідженого відеозапису події, ОСОБА_1 пройшов тест на Драгері, результат позитивний 2,01% проміле ( час на відео 01:20:28).

На запитання працівника поліції, чи погоджується ОСОБА_1 з результатом тесту, останній відповів, що так ( час на відео 01:20:29).

З огляду на те, що ОСОБА_1 із отриманими результатами тесту на приладі Драгер погодився, то у працівника поліції не виник обов'язок доставити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи з нагрудних камер службових осіб патрульної поліції, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 N?292137 від 06.04.2025 року не є безперервними, правильності висновку суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднані ті частини запису, які стосуються безпосередньо проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 .

Окрім того, вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: