Справа №498/1296/25
Провадження по справі№3/498/908/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року с-ще Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецька Н.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

15 серпня 2025 року о 20 годині 30 хвилин по пров. Мельничному в с. Великоплоске Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Лефан s 4» д.н.з. б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку під відеозапис на нагрудну бодікамеру поліцейського за допомогою приладу «ДРАГЕР» та від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання повідомлення про виклик до суду; через канцелярію суду надійшла заява про розгляд у відсутність та визнання вини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії ЕПР № 376116 від 29 червня 2025 року, оптичним носієм інформації «компакт-диск» із відеозаписом події, зафіксованим за допомогою приладу «портативний відеореєстратор поліцейського».

Відповідно до довідки, наданої ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП України в Одеській області, згідно облікових даних відділення поліції №1 Родільнянського РВП ГУНП в Одеській області та бази даних НАІС «Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Також суд зауважує, що диспозиція ст.130 КУпАП окрім іншого, передбачає відповідальність за керування водіями транспортних засобів з ознаками алкогольного сп`яніння та їх відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ зазначених категорій і, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.

Пунктом 1.10. ПДР України передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Однак, при цьому, норма ст.130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електроскутера як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електромопедом «Лефан s 4 » який має двигун, за допомогою якого він приводиться у рух, а також призначений для перевезення людей.

З огляду на вищевикладене, електросамокат, яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням яким з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, є достатньо підстав вважати, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність - суддя не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України у сумі 605,60 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг смт В.Мих./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015582

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя Н.С. Чернецька

Постанова набрала законної сили _____ ________________ 20____ року

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці