Єдиний унікальний номер справи 333/6493/25
Номер провадження 3/333/2519/25
ПОСТАНОВА

іменем України

про накладення адміністративного стягнення

24 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суду міста Запоріжжя
у складі: за участю:головуючого судді секретаря судового засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності захисника адвоката потерпілого представника потерпілого адвоката Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Москаленко Г.А. ОСОБА_1 ОСОБА_2 Корсіка Я.І.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо притягнення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 385934 від 09 липня 2025 року, 09 липня 2025 року о 08 год 40 хв гр.. ОСОБА_3 в м. Запоріжжі вул. Володимира Українця, буд. 11-В, керував транспортним засобом - автомобілем «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , при з`їзді з перехрестя, де організовано круговий рух, не впевнилась, що це буде безпечним, не створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч та скоїла зіткнення з транспортним засобом автомобілем «skoda fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.5, 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена, ст.. 124 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини також підтверджується схемою наслідків ДТП.

У судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 після роз`яснення їй головуючим прав, передбачених ст.. ст.. 55, 59, 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свою вину не визнала повністю та заявила клопотання про закриття провадження по справі.

В обґрунтування зазначила, що згідно з п.10.5 ПДР поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч. Вважає за необхідне звернути увагу суду на пояснення водія ОСОБА_2 , яка пояснила, що 09.07.2025 вона керуючи транспортним засобом Шкода Фабія їхала в крайній правій смузі зі включеним лівим поворотом, щоб інші учасники мали змогу побачити її намір рухатись далі по кільцю (як вона власноручно зазначає у своїх поясненнях). Також ОСОБА_2 зазначає, що рухалась з двома пасажирами і не помітила як інше авто з середньої смуги почало маневр в сторону Прибережної магістралі і здійснила зіткнення з цим авто. Згідно з п. 9.2 б) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Таким чином, водій автомобілю Opel Zafira ОСОБА_3 , яка рухалась у лівій смузі попереду автомобілю Skoda Fabia, під керуванням ОСОБА_2 , могла правомірно розраховувати, що увімкнений ОСОБА_2 покажчик лівого повороту може свідчити про намір перестроїтися в ліву смугу, по якій рухалась ОСОБА_3 і вона не розраховувала, що ОСОБА_2 із лівим покажчиком повороту продовжить рух прямо. Автомобіль, який рухається в попутному напрямку праворуч із лівим покажчиком повороту та має намір перестроїтись у ліву смугу, не створює перешкоди для виїзду з перехрестя з лівої смуги. За таких обставин, в діях водія ОСОБА_3 відсутнє порушення вимог п.10.5 ПДР. Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій ОСОБА_4 перед зміною напрямку руху, а саме виїзду з перехрестя з круговим рухом, впевнилась, що це буде безпечним, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався із увімкненим покажчиком повороту ліворуч, що очікувано для ОСОБА_4 свідчило про зміну напрямку руху цим автомобілем та перестроювання у ліву смугу, а відповідно і не було будь-якої небезпеки для повороту праворуч. При цьому ПДР не містять визначення поняття «безпека дорожнього руху». Таке визначення мається в наказі «Про затвердження Типового положення про Систему управління безпекою руху на автомобільному транспорті», в якому зазначено: «Безпека дорожнього руху це характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю». У свою чергу «аварійність це сукупність ДТП, здійснених учасниками дорожнього руху». Таким чином, хоч ст.124 КУпАП й не містить посилання на вчинення водієм саме ДТП, для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР має бути наявним причинно-наслідковий зв`язок між його діями та нехтуванням безпеки дорожнього руху. На підставі зазначеного просить закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У судому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона керувала транспортним засобом - автомобілем «skoda fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед заїздом на перехрестя з круговим рухом прийняла крайню праву полосу та включила лівий світловий показник, щоб показати свій намір рухатися далі по своїй смузі. Потім вона почула, що в неї врізався транспортний засіб - автомобіль «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 385934 від 09 липня 2025 року; схемою місця ДТП, фототаблицею, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..

Як вбачається зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 385934, вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, з підписами учасників ДТП ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 ..

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, 09 липня 2025 року о 08 год 40 хв вона керувала автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по колу в середній полосі, виїжджаючи на Набережну магістраль. В неї «в`їхав» автомобіль «Шкода» в заднє праве крило. Коли з`їжджала впевнилась, що з правого боку по колу ні хто не їде. Той автомобіль рухався не по головній дорозі.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона 09 липня 2025 року о 08 год 40 хв керуючи автомобілем «Шкода фабія» д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась по кільцю в крайній правій смузі,зі включеним лівим поворотом, щоб інші учасники дорожнього руху мали змогу побачити її намір рухатися далі по кільцю. Не помітила як автомобіль зі середньої полоси почала маневр в сторону Прибрежної магістралі і здійснила зіткнення з нею.

Проаналізувавши та оцінивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 порушила вимогу п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Та п. 10.5 Правил дорожнього руху, згідно якого поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Однак, ОСОБА_3 не переконалась в безпечності з`їзду та що це не створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно зі ст.ст. 33, 34 КУпАП суд враховує обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме той факт, що ОСОБА_3 , вперше притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення та відсутність істотної шкоди від вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2025 року встановлений в розмірі 3 028 гривні.

На підставі наведеного та керуючись ст.. ст.. 401, 124, 276-279, 280, 283 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок /вісімсот п`ятдесят гривень нуль-нуль копійок/.

Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять гривень шістдесят копійок/.

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов