Справа № 404/9265/25
Номер провадження 3/404/2476/25
П О С Т А Н О В А
23 вересня 2025 року суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 31.07.2025 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на АС-2 біля перону для посадки та висадки пасажирів у торгівельному місці здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання (без надання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності з продажу продуктів харчування), тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.
Від захисника Туровича М.І. до суду надійшло клопотання, в якому він просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, яким було здійснено продаж продукції.
На обґрунтування вини ОСОБА_1 до справи долучено такі докази: протокол у справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2025 року (а.с.1); копії чеків про направлення копії протоколу та копії акту перевірки ОСОБА_1 (а.с.2); копію акту фактичної перевірки від 08.08.2025 року (а.с.3-4); копію наказу про проведення фактичної перевірки (а.с.5); копії направлень на перевірку (а.с.6); копію акту проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) (а.с.7); копію пояснень ОСОБА_1 (а.с.8); копію акту відмови від підписання акту перевірки (а.с.9); копію опису готівкових коштів (а.с.10).
Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.
Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема, передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Разом з тим відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» судам роз`яснено, що під систематичною діяльністю, яка містить ознаки підприємницької, розуміється зайняття нею не менше ніж три рази протягом одного календарного року.
У протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог законодавства не зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність три і більше рази (конкретні обставини цього), крім того, конкретно не зазначено, яку саме господарську діяльність здійснював останній без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання на постійній основі, систематично, а також з метою отримання прибутку.
При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що об`єктивні обставини та твердження про вчинення конкретних фактичних дій (суть адміністративного правопорушення), які викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а вчинення самого правопорушення не доведено належними, достатніми та достовірними доказами.
Таким чином, суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Також під час провадження у справі не з`ясовано особи, якій ОСОБА_1 здійснив продаж будь-яких товарів. У протоколі про адміністративне правопорушення також таких осіб не вказано. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладу обставин події, не зазначено найменування, кількість товару, який було продано, за яку вартість та за яких обставин (кому саме, під час перевірки) або зміст послуг, які надавалися. Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено. При цьому суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася, не оглядалася, не встановлювалася.
Пояснення свідків, покупців до справи не додані. У матеріалах справи відсутні докази щодо працевлаштування ОСОБА_1 , його посадових обов`язків, реєстрації як ФОП або суб`єкта господарювання, тому такі обставини не можуть бути встановлені судом.
Таким чином, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, однак не вказано осіб, яким він здійснював продаж товарів, за якою ціною, чи існувала регулярність реалізації товарів.
Натомість протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.
Згідно з положеннями ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду

м.Кропивницького В.В. Поступайло