КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/503/25
№ апеляційного провадження: 33/824/3832/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Божка Михайла Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року під головуванням судді Романенко К.С., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом установлено, що 29 березня 2025 о 19 год 55 хв в м. Богуслав, Обухівського району Київської області по вул. Мисайлівська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 «б» Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 року поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол, серії ЕПР1 № 285273 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 29 березня 2025 о 19 год 55 хв на автодорозі відрізком м. Богуслав - с. Мисайлівка, Обухівського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол серії ЕПР1 № 285262, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також, водій ОСОБА_1 29 березня 2025 о 19 год 55 хв на автодорозі відрізком м. Богуслав - с. Мисайлівка, Обухівського району Київської області, керував автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол серії ЕПР 1 №285249 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 01 липня 2025 року адвокат Божко М.І. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богуславського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що під час судового розгляду справи суд не допитав ОСОБА_1 і виніс оскаржуване рішення, не надавши йому право виступити в судовому засіданні, порушивши його право на захист.

Посилається на те, що з відеозаписів не видно хто саме перебував за кермом автомобіля, в той час на місці події окрім ОСОБА_1 також перебував ОСОБА_2 , при цьому поліцейські не виключили можливість перебування за кермом саме ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом жодним належним та допустимим доказом не доведено.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Божок М.І. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, а постанову районного суду - скасувати.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 не було дотримано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушенні вказаних пунктів ПДР, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285262 від 29 березня 2025 відповідно до якого, ОСОБА_1 29 березня 2025 о 19 год 55 хв на автодорозі відрізком м. Богуслав - с. Мисайлівка, Обухівського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол серії ЕПР1 № 285262, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 3);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285249 від 29 березня 2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 29 березня 2025 о 19 год 55 хв на автодорозі відрізком м. Богуслав - с. Мисайлівка, Обухівського району Київської області, керував автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол серії ЕПР 1 №285249 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 65);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285273 від 29 березня 2025 року, відповідно до якого 29 березня 2025 о 19 год 55 хв в м. Богуслав, Обухівського району Київської області по вул. Мисайлівська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 «б» Правил дорожнього руху України. За вказаним фактом 29 березня 2025 року поліцейським ВП №2 (м. Богуслав) Обухівського РУП Київської області складено протокол, серії ЕПР1 № 285273 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 131);

- схемою ДТП від 29 березня 2025 року на якій зображено місце розташування транспортного засобу та напрямок руху під час події (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_1 (а.с 69);

- відеозаписами з нагрудних відеокамер та автомобільного відео-реєстратора (а.с. 83, 147).

Наявні у справі докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень п. 2.5, п. 2.4, п. 8.9 «б», п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому їх правильно покладено судом першої інстанції в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Так, з відеозапису наданого працівниками поліції вбачається, що 29 березня 2025 року по автомобільній дорозі рухається автомобіль, за яким їде автомобіль поліції з проблисковими маячками синього і червоного кольору. Автомобіль «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 збільшує швидкість руху та продовжує рух. Автомобіль поліції намагався наздогнати автомобіль «Dodge Dart», д.н. НОМЕР_1 , але через деякий час його було виявлено на узбіччі дороги з механічним пошкодженням. Біля автомобіля стояв ОСОБА_1 , який повідомив, що саме він є водієм транспортного засобу. На запитання поліцейського, чому він не зупинився на сигнал поліцейських, надав відповідь, що не бачив що його зупиняли, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, відмовився.

Доводи скаржника про те, що він не перебував за кермом та не керував транспортним засобом апеляційна інстанція відхиляє, оскільки вказане спростовується відеозаписом з нагрудної камери, з якої убачається, що скаржник не заперечував, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння до зупинки правниками поліції.

Більше того, підписавши протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких заперечень щодо його складення чи пояснень не надав.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції суду не надано.

До того ж дії працівників поліції в установленому законом порядку не оскаржено.

Відтак, у результаті дослідження та перевірки наявних у матеріалах справи доказів, у апеляційного суду відсутні підстави вважати відеозапис сфальсифікованим, а доводи скаржника слушними. Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, при цьому, він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних у нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював факту керування транспортним засобом.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5, п. 2.4, п. 8.9 «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи в цілому відображають усі обставини, які мають значення для кваліфікації і повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАПє законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Божка Михайла Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 26 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар