Провадження № 33/801/1001/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

23 вересня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маліцький Микола Володимирович,

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року у справі про відмову у задоволені заяви про перегляд постанови Вінницького міського суду від 02 квітня 2025 у справі № 127/42483/24 за нововиявленими обставинами,

встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.04.2025 постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

07.05.2025 постановою Вінницького апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шиманського В.М. залишено без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2025 залишено без змін.

04.07.2025 адвокат Маліцький М. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2025 за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що постановою Вінницького міського суду від 02.04.2025 за результатами розгляду адміністративного матеріалу у справі № 127/42483/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Заявник вказує, що нововиявленою обставиною є технічна несправність автомобіля ОСОБА_1 26.12.2024 через займання електронного блоку, унаслідок чого транспортний засіб не рухався. Для його транспортування було викликано евакуатор ФОП ОСОБА_2 . На думку заявника, перебування у нерухомому несправному автомобілі не утворює складу правопорушення за ст. 130 КУпАП.

05.09.2025 постановою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено у задоволені заяви про перегляд постанови Вінницького міського суду від 02 квітня 2025 у справі № 127/42483/24 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з даною постановою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маліцький М. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову суду скасувати, та постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2025, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати. Закрити провадження відносно ОСОБА_1 у даній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає розгляду і повертається особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок апеляційного перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно норми ч.2 ст. 287 КУпАП, може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом, постанова суду про накладення адміністративного стягнення.

Системний аналіз вимог КУпАП в частині апеляційного оскарження постанов свідчить, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді (в тому числі за нововиявленими обставинами), крім зазначених у статті 284 КУпАП, тобто постанови за результатом розгляду справи по суті.

Положення частини другої статті 294 Кодексу стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що на підставі вказаної норми може бути оскаржена лише постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене у статті 284 цього кодексу.

Вказане узгоджується й з висновками зробленими у рішенні Конституційного суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015.

Посилання апелянта на ст. 459 КПК України є безпідставним, оскільки положення кримінального процесуального законодавства щодо перегляду вироків та ухвал за нововиявленими обставинами застосовуються виключно у кримінальних провадженнях і не поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення, що регулюються спеціальним процесуальним законом КУпАП.

Застосування аналогії права у даному випадку є неприйнятним, оскільки це призвело б до розширеного тлумачення процесуальних норм, що прямо суперечить принципу правової визначеності як складової верховенства права, закріпленого у ст. 8 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Відсутність у КУпАП спеціального регулювання щодо перегляду постанов за нововиявленими обставинами свідчить про свідоме обмеження законодавцем такої можливості у цій категорії справ.

Отже, наведені в апеляційній скарзі посилання на можливість застосування положень КПК України, тобто аналогії закону, є безпідставними.

Питання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення вирішено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2025, яка набрала законної сили після її перегляду у апеляційному порядку.

Порядок її перегляду за нововиявленими обставинами діючим КУпАП не передбачено, що було обґрунтовано роз`яснено апелянту у оскаржуваній постанові суду від 05.09.2025.

Виходячи зі змісту ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що подана на постанову, яка не підлягає оскарженню.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. ст. 284, 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано на постанову, яка не може бути предметом апеляційного оскарження, тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 284, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маліцький Микола Володимирович, на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року у справі про відмову у задоволені заяви про перегляд постанови Вінницького міського суду від 02 квітня 2025 у справі № 127/42483/24 за нововиявленими обставинами, повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко