П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

22 вересня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2025 року, об 11 годині 56 хвилин, в місті Києві, по вул. Воздвиженська, 46/11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом недотримав безпеки руху та скоїв наїзд на нерухомий припаркований автомобіль марки «Тойота», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 .

Внаслідок ДТП, автомобіль марки «Тойота», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 18 серпня 2025 року, об 11 годині 56 хвилин, в місті Києві, по вул. Воздвиженська, 46/11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив п. 2.10п ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В заяві до суду захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Василевська К.М. зазначила, що ОСОБА_1 провину в учиненому визнає та щиро розкаюється, просила застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу та не застосовувати міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Ст. 124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

З огляду на наведені обставини та порушення п. 10.9 ПДР України, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України суд зазначає наступне.

Ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до п. 1.10 ПДР, - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно з вимогами п. 2.10а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколами про вчинення адміністративних правопорушень серії ЕПР1 №430529, №430518 від 22 серпня 2025 року, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;

- схемою місця ДТП від 18 серпня 2025 року, згідно якої не встановлено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 18 серпня 2025 року;

- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та склад адміністративного правопорушення ст. 122-4 КУпАП, зокрема, залишення водієм транспортного засобу, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 2 ст. 36, 122-4, 124, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов