Справа № 467/955/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 720891 від 18 червня 2025 року вбачається, що 18 червня 2025 року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: під час сварки грубо висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, ображав її, погрожував фізичною розправою, в результаті чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою на складання протоколу особою кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На неодноразові виклики до суду ОСОБА_1 не з`явився, правом на участь в судовому засіданні не скористався, повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання повістки за вказаною у протоколі адресою.

Разом з тим, ужиті судом заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Хоча останні прямо та беззаперечно, в своїй сукупності, указують на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мала б бути у силу вжитих заходів поінформована про цей процес, який здійснюється в Арбузинському районному суді Миколаївської області, у відношенні неї безпосередньо.

Відповідно, суд в цій справі забезпечивши право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймати особисту участь безпосередньо в судовому засіданні, уживши доступних йому заходів для поінформованості її про даний процес, вважає за можливе завершити розгляд провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як наслідок, ураховуючи наявність підстав вважати про поінформованість особи про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, суд при відсутності у такої особи з певних своїх причин та міркувань стійкого не бажання приймати участь в цьому процесі, вважає таку поведінку її особистим вільним користуванням власними правами на свій розсуд.

Суд, у свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, установив наступне.

Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак, за наслідками розгляду даного провадження з наданих уповноваженою особою у якості доказів фактичних даних неможливо із дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом» констатувати факт вчинення домашнього насильства особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно рапорту старшого інспектора САП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що 18 червня 2025 року зі служби 102 надійшло повідомлення, згідно якого заявник, яким є староста села повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 син ображає матір та поводить себе агресивно. Прибувши за вказаною адресою, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним до протоколу про адміністративне правопорушення, останній пояснив, що 18 червня 2025 року його мати звернулась до старости села та повідомила, що він тривалий час вживає спиртні напої та вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, а саме виловлюється на її адресу нецензурною лайкою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, свідків не зазначено.

Таким чином, достовірно не установлено, що домашнє насильство було вчинене ОСОБА_1 саме у той час і у тому місці, і у той спосіб, які зазначені у протоколі.

Будь-яких інших доказів, якими можна було б підтвердити або спростувати обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема таких як письмові пояснення потерпілої, заявника, відеозапису здійсненого працівниками поліції тощо, матеріали справи не містять.

Потерпіла особа та староста села, який викликав працівників поліції допитані не були.

Тому, з огляду на зміст письмових пояснень самого ОСОБА_1 , які не містять у собі даних щодо конкретних дій, які були ним учинені, суд констатує відсутність достатньої кількості доказів, які б дали йому підставу визнати ОСОБА_1 винним безсумнівно.

Таким чином, суд вважає недоведеним факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, інкримінованих йому діянь у день, час та спосіб, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, про те, що неправомірними діями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності потерпілій спричинено шкоду психологічному здоров`ю, тоді як диспозицією ч. 1 ст. 173 КУпАП передбачено настання негативних наслідків для потерпілої особи у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Якими доказами доводиться наявність такої шкоди також невідомо.

Відповідно, протокол не містить у собі усіх необхідних ознак, за яких можна констатувати наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відсутність необхідної ознаки, тягне за собою відсутність загалом складу правопорушення.

Слід зазначити, що за визначенням Всесвітньої організації охорони здоров`я психологічне здоров`я є більш широким за своїм змістом та включає в себе зокрема й психічне здоров`я особи.

Також, слід звернути увагу, що вчинення діянь, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, які містять ознаки домашнього насильства та настання наслідків таких дій для потерпілої особи, які полягають у завданні їй шкоди фізичному або психічному здоров`ю, мають бути доведені особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідними доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, які в цьому випадку в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд констатує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У той час, як Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачиться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таке виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких умов, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним та не кореспондується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , так як на нього, за таких обставин, не накладається адміністративне стягнення (ст. 40-1 КУпАП).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина Явіца