Справа № 703/4281/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 23.06.2025 близько 13-40 год, перебуваючи по вул. Тараса Шевченка в м. Сміла Черкаської області, висловлювався нецензурною лайкою та викрикував образи в бік співробітників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши що 23.06.2025 близько 13-30 год повертався з обідньої перерви на роботу, оскільки працює на ДП «Укрзалізниця». Коли ішов по вул. Тараса Шевченка, то хтось, перебуваючи за його спиною, грубо потягнув за плече, щоб повернути до себе. Побачив, що це були двоє чоловіків у поліцейській формі. Надалі вони почали говорити, що він не реагує на те, що його покликали, проігнорував їх, в грубій формі вимагали надати документи, що посвідчують особу. Вказаної вимоги не виконував, оскільки не вчиняв правопорушення, підстав вимагати від нього залишатися на місці та надати для перевірки документи в названих осіб не було. У зв`язку із викладеним не вважав їх вимоги правомірними та свідомо не виконував їх. Надалі до нього вказані особи застосували фізичну силу, повалили на землю, з допомогою іще одного екіпажу поліції наділи наручники та затримали. На його вимоги скласти протокол затримання у встановленому порядку, не реагували. Їх протиправні дії привернули увагу кількох перехожих, які вказували поліцейським на неправомірність подібної поведінки, однак ті не реагували належним чином. Надалі його протиправно доставили до відділу поліції, де також протиправно утримували приблизно до 15-00 год і за цей час провели обшук. Вважає, що не вчиняв жодних хуліганських дій, від його дій немає постраждалих осіб, що вбачається із матеріалів справи, його подальша поведінка спричинена виключно протиправними діями, що вчинені щодо нього під час незаконного затримання.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Зі змісту статті 296 КК та судової практики Верховного Суду (постанова Великої Палати від 03 липня 2019 року №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19), вбачається, що кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється в людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла (пункт 5 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 полягали в викрикуванні нецензурних слів щодо працівників поліції, що пов`язане із незаконним, на думку затриманого, обмеженням його в пересуванні та адміністративному затриманні, такі дії вчинені ним в світлу пору доби, в громадському місці, привернули увагу перехожих та очевидно спрямовані на дискредитування працівників Смілянського РУП ГУНП під час виконання ними службових обов`язків та демонстрацію власної неприхованої зневаги до правоохоронців, такими діями був порушений громадський порядок і спокій інших громадян.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом підтверджується сукупністю доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №690417 від 23.06.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення 23.06.2025, а саме висловлювання нецензурною лайкою в бік працівників поліції, що вчинене в громадському місці;

- даними рапорту заступника начальника СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, що зареєстрований в Журналі ЄО під №13628 від 23.06.2025, згідно якого ОСОБА_1 затриманий за невиконання законної вимоги працівника поліції а також для встановлення особи;

- рапортом поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Мамуліна М., в якому викладені обставини обмеження 23.06.2025 пересування ОСОБА_1 та підстави подальшого затримання із застосуванням спецзасобу. Такими, згідно відомостей рапорту, є необхідність встановлення особи під час дії правового режиму військового стану, правова підстава ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»;

- відеозаписом, що виконаний 23.06.2025 працівниками поліції, на якому відображене затримання 23.06.2025 близько 13-40 год по вул. Тараса Шевченка в м. Сміла чоловіка, якого в подальшому, за інформаційно-пошуковою системою Національної поліції встановлено як ОСОБА_1 , що ним не заперечувалося, який викрикував про незаконність його затримання, в грубій формі відмовлявся назватися або представити документ, що посвідчує особу, а також штовхав та ображав нецензурними словами працівників поліції, які його затримали.

Судом звертається увага на ту обставину, що відеофіксація застосована працівниками поліції не з початку події, а пізніше, коли вони, фактично застосувавши силу, змусили ОСОБА_1 залишатися на землі поруч із собою, однак його подальша поведінка не виправдана жодними із дій, що зафіксовані на відеозаписі або встановлені під час судового розгляду. Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 безпідставно, без будь-якого значимого приводу, виражав зневагу та принижував, ображав працівників поліції під час виконання ними обов`язків із охорони громадського порядку. При цьому в нього не було будь-яких підстав для сумніву, що вказані особи є саме поліцейськими, оскільки під час судового розгляду визнавав, що вони були одягнені у форменний однострій та поряд перебував службовий автомобіль, до якого вони мали безперешкодний доступ.

Суд не може погодитися із доводами ОСОБА_1 щодо того, що внаслідок його дій немає постраждалих осіб та не завдано шкоди, оскільки з матеріалів справи, зокрема відеозапису, вбачаються численні образи, що він викрикував на працівника поліції, нагрудною камерою якого проводилося фіксування обставин події, його спроби штовхнути останнього, на що в нього не було об`єктивних причин;

- даними протоколу про адміністративне затримання, що здійснене 23.06.2025 о 13-40 год у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. При цьому суд не погоджується із доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо незаконності адміністративного затримання у зв`язку із тим, що протокол про затримання мав бути складений виключно на місці та до початку дій, якими обмежується особиста свобода людини, оскільки за нормами ст. 259 КупАП допускається доставлення порушника до правоохоронного органу з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення у разі, якщо його складення є обов`язковим. За обставинами справи, через активну протидію ОСОБА_1 протокол не міг бути складений на місці, а його особу встановлено в подальшому за інформаційно-пошуковими базами даних Національної поліції, з чого суд робить висновок про неможливість складення відповідного документу на місці затримання. При цьому, в протоколі містяться об`єктивні відомості про місце та час затримання, підстав вбачати, що при його складенні допущені процесуальні порушення, немає.

Зазначені докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані у визначеному процесуальним законом порядку.

Отже своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні відомості про особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють особу, на яку накладається адміністративне стягнення, від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 173, 252, 280, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м. Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023753 код класифікації: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Овсієнко