Справа №: 148/2109/25 Справа №: 148/2108/25
Провадження № 3/148/914/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався 12.06.2025 за ч.5 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП Тульчинським районним судом Вінницької області,

за ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2025 близько 18:10 години в с-щі Кирнасівка по вул. Польовій, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопед «Yamaha GEAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням Alkotester Drager (6810), результат позитивний 1,04 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.2 КпАП України, а саме : керування водіями транспортними засобами, в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Він же, 11.08.2025 близько 18:10 години в с-щі Кирнасівка по вул. Польовій, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопед «Yamaha GEAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 15.09.2025 особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.22). Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, представника або захисника до суду не направив.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із довідки про причини повернення поштової кореспонденції Ф.20 (а.с.22 зворот) вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою. Адресою проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено АДРЕСА_1 .

Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином.

Отже, у разі, якщо судову повістку направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду, то вважаю, що адресат повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належною адресою та яка повернулася до суду в зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, судові повістки повернулись у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, як убачається із протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справ про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться у Тульчинському районному суді Вінницької області, про що наявні його підписи в протоколах.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність відносно нього адміністративних матеріалів, які розглядаються судом, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, а тому за вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 та 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року та повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 10.1 ПДРУ передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні встановлено, що 26.05.2025 та 12.06.2025 Тульчинським районним судом Вінницької області ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, дані постанови оскаржені не були та набрали законної сили 06.06.2025 та відповідно 24.06.2025.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.1 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вказаної вище Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 419935 від 11.08.2025 та доданих до нього доказів, а саме: акту огляду, направлення на огляд до тульчинської ЦРЛ, позитивного результату тесту на вживання алкогольних напоїв де в результаті зазначено 1,04 проміле, що більше ніж у 5,2 разів перевищує допустиму законом норму, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється керування у стані алкогольного сп`яніння.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимоги визначені законом та Інструкцією та відсутні докази незгоди особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення з проведеним оглядом на місці зупинки.

Також із копії постанови серії ЕНА № 4384761 від 29.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року.

Отже, адміністративна відповідальність наступає керування у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року та за повторне протягом року керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 419942 та серії ЕПР1 № 419935 від 11.08.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння де зазначені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя); направленням на огляд водія транспортного засобу; результатом тесту, в якому визначено позитивний результат, а саме: 1,04 проміле; копією постанови серії ЕНА № 5456747 від 11.08.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП, у якій зазначена причина зупинки транспортного засобу, а саме: ОСОБА_1 керував мопедом будучи в незастебнутому мотошоломі; копією постанови серії ЕНА № 4384761 від 29.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; довідками начальника Тульчинського РВП щодо відсутності в базі даних ІКС «ІПНП» інформації про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки дорожнього руху; дисками з відеофіксацією адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено, накладення стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Правилами дорожнього руху України закріплено визначення водія, як особи, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається із довідки начальника Тульчинського РВП у Вінницькій області (а.с.7), що згідно баз даних ІКС «ІПНП» інформація про наявність посвідчення водія в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутня.

Оскільки інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня, що підтверджується матеріалами справи, враховуючи законодавче визначення водія, як особи, яка має посвідчення водія відповідної категорії, суд відносить останнього до категорії інших осіб.

Санкція частини 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яка встановлена у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за можливе, на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України, накласти стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Також прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин (судом не встановлено), дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, не вперше притягується до адміністративної відповідальності, керував транспортним засобом не маючи при цьому права керування таким. Ставленням ОСОБА_1 до скоєного, його неявка в судове засідання, майновий та сімейний стан, ступінь його вини, характер вчинених правопорушень за ч. 5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП, які є потенційно загрозливими для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

З огляду на зазначене, вважаю, що для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами оскільки доказів того, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія матеріали справи не містять та без оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо прав власності ОСОБА_1 на транспортні засоби, а тому накладення такого стягнення є необхідним і достатнім в даному випадку, та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 130 ч.2, 126 ч.5, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП (№ 148/2108/25 та № 148/2109/25) в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти номер 148/2109/25, провадження 3/148/914/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно призначивши адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 34000,00 (Тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. (рахунок UA0002001, отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук