Справа № 740/3523/25 Головуючий у 1 інстанції Роздайбіда О. В.
Провадження № 33/4823/767/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Макеєва Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 19 червня 2025 року, о 13 год. 53 хв., у місті Ніжин, по вул. Шевченка, 99Б, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubisi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, порушення мови, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Макеєв Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння мала проводити відповідно до вимог ст.266-1 КУпАП уповноважена особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Апелянт зазначає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем не зафіксований та не доведений. При цьому поліцейськими ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що є грубим порушенням чинного законодавства. Також місцевим судом не надано оцінку відсутності належних ознак для визначення встановлення у ОСОБА_1 наркотичного чи іншого сп`яніння. Вказує, що його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у даній ситуації мала місце провокація працівниками поліції ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 366609 від 19.06.2025, ОСОБА_1 , 19 червня 2025 року, о 13 год 53 хв, у м. Ніжин, вул. Шевченка, 99Б, керував автомобілем Mitsubisi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, порушення мови, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду лікар-нарколог ОСОБА_3 пояснила, що працівники поліції доставили ОСОБА_1 на медогляд. ОСОБА_1 був блідий, у нього був високий тиск, попередньо проведений експрес-тест виявив барбітурати. ОСОБА_1 їй пояснив, що вживав лікарський препарат «Віагра», а потім заспокійливі. В подальшому, від здачі біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження ОСОБА_1 відмовився.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу Mitsubisi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні. Під час перевірки документів та спілкування з водієм, працівниками поліції було виявлено в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій погодився. Перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився від здачі біологічного матеріалу для проведення лабораторного дослідження. Після цього, працівником поліції йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та був складений адміністративний протокол.

Доводи апелянта про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності, так як поведінка ОСОБА_1 на місці та його висловлювання вказувало на те, що він керував автомобілем, а відсутність відображення факту керування не може бути єдиною підставою для закриття провадження у справі.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, «Mitsubisi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , а тому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від виконання якого він відмовився.

Твердження апелянта про те, що в даній ситуації мала місце провокація ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, з якого слідує, що прибувши до медичного закладу, на пропозицію працівника поліції та лікаря-нарколога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються відеозаписом події, згідно яких в останнього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які встановлені працівником поліції у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, були вказані в направленні на огляд, зокрема, неприродна блідість обличчя, порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло (а.с.3).

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не роз`яснили водію прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, не заслуговують на увагу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 у повній мірі використав своє право на захист, при розгляді справи місцевим судом скористався послугами захисника - адвоката Макеєва Д.В., який протягом усього часу судового розгляду здійснював його юридичний захист.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій працівників поліції, що проявились у складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , як військовослужбовця, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

За змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом поза межами території будь-якої військової частини, як особа, що керує транспортними засобами і щодо якої були наявні підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У ч.2 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що транспортний засіб Mitsubisi Outlander, р.н. НОМЕР_1 , у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 19 червня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Макеєва Д.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний