П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до постанови, - 22.06.2023 року о 20 год. 30 хв. по вул. Собранецькій, 120, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Pegeot 106", р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці події за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, що зафіксовано за допомогою нагрудних відеореєстраторів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, про існування постанови дізнався від державного виконавця тільки 13 березня 2024 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апелянт зазначає, що жодного правопорушення не вчиняв, автомобілем у нетверезому стані не керував, працівники поліції поставилися до нього упереджено та склали завідомо неправдиві документи, скориставшись його психологічним станом після повернення з війни.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 в черговий раз не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи чергову неявку до суду, з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

В даному випадку апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду даної справи присутній не був, про судове засідання не повідомлявся, копія постанови йому не надсилалася. Про існування судового рішення у даній справі апелянт дізнався від державного виконавця тільки 13 березня 2024 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, а отже пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин. За цих обставин клопотання про поновлення строку є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу, - 22.06.2023 року о 20 год. 30 хв. по вул. Собранецькій, 120, в м. Ужгороді водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Pegeot 106", р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці події за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, що зафіксовано за допомогою нагрудних відеореєстраторів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у справі доказах, а саме досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 412341 від 22.06.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування автомобілем, не маючи такого права (а.с.2);

- пояснення свідка ОСОБА_2 , яка повідомила працівників поліції про те, що водій автомобіля "Pegeot 106", р/н НОМЕР_1 , зачепив її, коли здійснював маневр ліворуч зі швидкістю (а.с.3);

- результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер Alcotest 6810, результат тесту 1, 66 % проміле (а.с.4);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,66 % проміле) (а.с.5);

- рапорт командира взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції Юрія Фревлика (а.с.6);

- відеозапис події на боді-камеру поліцейського (а.с.8);

Вищенаведені докази є належними й допустимими, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису події правопорушення слідує, що подія мала місце у дворі багатоповерхового будинку. На лінію 102 був здійснений виклик про те, що водій автомобіля "Pegeot 106", р/н НОМЕР_1 , здійснюючи маневр, зачепив жінку. Прибувши на виклик, у водій ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому можливість пройти відповідний огляд. Погодився, результат огляду на місці за допомогою приладу Драгер 1, 66 % проміле.

Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, підстав сумніватися у його достовірності не має.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що винен, вживав алкоголь.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Огляд на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, процедура огляду, а також його результати зафіксовані на боді-камеру поліцейського.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом події правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 визнає факт перебування за кермом, а також погоджується з результатами огляду. Бажання пройти огляд в лікарні не виявив. Дії працівників поліції не оскаржував.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина є повністю доведена, сумнівів з цього приводу немає. Факт керування автомобілем у стані сп`яніння (1,66 проміле) підтверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі відеозаписом події правопорушення.

За цих обставин постанова судді місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.