ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/476/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кулініч Т.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови, 05 червня 2025 року о 13 год 40 хв по вул. 15 Квітня, 1И у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки працівниками поліції із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF-0286» (повірка дійсна до 14 листопада 2025 року), що підтверджується тестом номер 614 від 05 червня 2025 року. Результат огляду показав перевищення максимального вимірювального діапазону приладу. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Вказаними діями порушив вимоги п.2.9.а. ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кулініч Т.М. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року, а провадження у справі закрити. Також просить призначити судово-медичну експертизу. Свої вимоги мотивує тим, що:

огляд проведено з порушенням умов експлуатації приладу Alcotest Drager 7510, оскільки під час транспортування у контейнері температура могла перевищувати допустимі +40 °С, що ставить під сумнів достовірність результатів;

результати огляду є недійсними, оскільки Інструкція №1452/735 та ДСТУ EN 15964:2018 вимагає фіксації саме цифрового показника у проміле. Без кількісного результату неможливо встановити факт і ступінь сп`яніння відповідно до вимог законодавства;

висновок суду про те, що індикація «^^^» свідчить про сп`яніння понад 6‰, є помилковим, так як згідно з Настановами до приладу Drager 7510, такий код означає технічну помилку або вихід параметрів за межі діапазону, а не цифровий результат у проміле;

суд першої інстанції не врахував невідповідність між роздруківкою, де зазначено (п`ять стрілок вгору) та Актом огляду, де зазначено (три стрілки вгору), що порушує процедуру фіксації результатів за Інструкцією №1452/735 і ставить під сумнів достовірність огляду;

орган Національної поліції не надав копію інструкції приладу Alcotest Drager 7510, що не дозволяє належним чином встановити значення результати тестів (три або п`ять стрілок), та ставить під сумнів їх достовірність;

у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння;

У роздруківці та Акті огляду відсутній цифровий результат, а підпис ОСОБА_1 підтверджує лише ознайомлення з документами, а не погодження з показниками приладу та не свідчить про визнання вини;

працівниками поліції не були вжиті заходи для направлення та доставлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

висновок суду першої інстанції про стан алкогольного сп`яніння та перевищення 6‰ є необґрунтованим, так як у матеріалах справи відсутній цифровий результат, тому суд не мав підстав вказувати будь-який показник, крім того згідно методичних вказівок МОЗ СРСР від 03 липня 1974 року, рівень алкоголю в крові 56‰ є смертельним отруєнням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Кулініч Т.М., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції вказаної статті нею передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В оскарженій постанові суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, такий висновок суду наявні у цій справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «Alcotest Drager 7510 ARMF-0286», результати якого вказані в роздруківці результатів тесту (а.с.3) у вигляді п`яти стрілок вверх і були визначені працівником поліції як такі, що вказують на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, за змістом ч.3 ст.266 КУпАП результати проведеного поліцейським огляду на місці зупинки є підставою для кваліфікації дій особи за ст.130 КУпАП і складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення лише у тому випадку, якщо водій погодився з результатами такого огляду.

У випадку незгоди водія з результатами проведеного поліцейським огляду він проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Також, відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом Інструкція), у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, із матеріалів справи, зокрема відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції (файл part_00000_export-iedjw.mp4), вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та оголошення його результатів, ОСОБА_1 одразу висловив сумнів у достовірності показань приладу.

Попри те, що до проведення огляду працівники поліції формально повідомляли йому про можливість пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак після висловлення сумнівів щодо результату огляду на місці зупинки транспортного засобу такої можливості йому повторно не було надано. Натомість поліцейські лише усно запевнили ОСОБА_1 , що показник «^^^^^» означає перевищення максимальне значення вимірюваного діапазону, фактично залишивши поза увагою його сумніви та позбавивши ОСОБА_1 права пройти огляд у найближчому медичному закладі.

При цьому, працівники поліції внесли до Акту огляду на стан сп`яніння інші результати огляду ніж були показані на дисплеї газоаналізатора.

Так, з роздрукованого чеку приладу «Alcotest Drager 7510 ARMF-0286» вбачається, що в графі деталі аналізу наявне значення - п`ять стрілок вгору (а.с.3), а в Акті про результати огляду вказано - три стрілки вгору (а.с.4).

Ця розбіжність має істотне значення, оскільки в інструкції з використання приладу, фотокопія якої долучена до матеріалів справи, відсутня інформація про те, що саме означає результат вимірювання - п`ять стрілок вгору.

Натомість, як видно з матеріалів справи, в тому числі з даних відеозаписів, працівник поліції зробив припущення про те, що показних п`ять стрілок вгору на дисплеї приладу означає те ж саме, що і три стрілки вгору, які згідно інструкції до приладу означають перевищення вимірюваного значення концентрації алкоголю.

Однак, таке припущення працівника поліції не підтверджено жодними доказами і не спростовує доводів апеляційної скарги про неправильну інтерпретацію результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора.

Крім того, зазначене в акті огляду та протоколі про адміністративне правопорушення припущення працівника поліції про те, що результат огляду ОСОБА_1 у вигляді п`ять стрілок вгору відповідає числовому значенню більше шести проміле є об`єктивно неспроможним, оскільки такий показник свідчить про критичний стан здоров`я особи, що явно не підтверджується даними відеозапису події.

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (файл part_00000_export-iedjw.mp4), який долучено до матеріалів справи, з них чітко видно, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає стану людини з тяжким ступенем алкогольної інтоксикацієї, яка би мала рівень етанолу в крові еквівалентний значенню «понад 6‰». Зокрема з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 протягом усього часу проходження огляду та оформлення адмінматеріалів щодо нього усвідомлено реагує на звернення поліцейських дає послідовні відповіді на питання, формулює короткі речення й логічні висловлювання, а також у весь цей час зберігає координацію рухів: стоїть прямо, самостійно переміщається без спотикань, не потребує підтримки для ходи або стояння.

Наведена поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відео, явно не відповідає стану людини з тяжким алкогольним сп`янінням понад 6‰, при якому виникають порушення координації, мови та свідомості. Це ставить під обґрунтований сумнів достовірність показника приладу «^^^^^» і є додатковою підставою для визнання результатів огляду на місці зупинки ненадійним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, роздрукований чек та акт огляду на стан сп`яніння, де зазначено різні значення результатів огляду, не можуть вважатися належним доказами для доведення винуватості особи.

Також, апеляційний суд враховує, що факт згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів спростовується даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, то апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати доведеним в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції не виконали свій обов`язок щодо збирання доказів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, які повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, суд зобов`язаний при розгляді справи застосовувати принцип презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у цій справі закрити за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кулініч Т.М. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2025 року - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя