Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/780/25
Провадження № 3/945/362/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 4829 від 05.04.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607416 від 18 квітня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2025 року справу передано головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607416, складеного 18 квітня 2025 року ДОП СП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Пінчуком О.М., 27 березня 2025 року о 21 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 шляхом введення в оману громадянина ОСОБА_2 , привласнив собі грошові кошти останнього у сумі 2 200 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на вимогу суду не з`являвся (окрім явки 30.06.2025), про причини своєї неявки не повідомляв; при цьому, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607416, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок про причини повернення, судові повістки про виклики у судове засідання не вручені та повернулися з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Поміж інше, додатково про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2025 року до ОСОБА_1 через органи внутрішніх справ (Національної поліції) застосовано привід для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП, судове засідання відкладено.

30 червня 2025 року, прибувши у судове засідання, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 945/780/25 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП. У той же день особа була ознайомлена з матеріалами адміністративної справи, про що свідчить підпис останнього на вказаній заяві.

В судовому засіданні ОСОБА_1 клопотав перед судом про виклик інспектора, який склав відносно нього протокол за ч. 2 ст. 51 КУпАП. Клопотання особи було задоволено, судове засідання відкладено до 07 липня 2025 року на 10 годину 10 хвилин.

07 липня 2025 року, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань з цього приводу на адресу суду не направляв.

15 липня 2025 року у судовому засіданні особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607416 ДОП СП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Пінчук О.М. повідомив, що 18.04.2025 року керівник відділення надав останньому матеріали ЄО № 1855 за фактом вчинення «Шахрайства» продавцем ОСОБА_1 , для опрацювання, у зв`язку з чим поліцейські виїхали до с. Зелений Яр. Одночасно, працівникам поліції надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в громадському місці. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 зауважив, що по приїзду на місце пригоди, зустрівшись з ОСОБА_1 , інспектор повідомив останньому про те, що до ВП № 5 надійшли матеріали щодо вчинення ним шахрайства. Поміж інше, ОСОБА_3 пояснив, що адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, були складені у порушника вдома. Також, додав, що спочатку ОСОБА_1 говорив, що нічого не знає з даного факту, однак хвилин через 30 зізнався, що дійсно було таке.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2025 року до ОСОБА_1 , застосовано привід через органи внутрішніх справ (Національної поліції), судове засідання з розгляду справи відкладено.

На виконання постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2025 року, дільничним офіцером поліції ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Пінчуком О. 28 серпня 2025 року на адресу суду надано рапорт, відповідно до якого поліцейським встановлено, що громадянин ОСОБА_1 за адресою, вказаною у постанові про привід, не мешкає, відомо, що проживає в м. Миколаєві, однак точна адреса відсутня, на телефонні дзвінки останній не відповідає.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2025 року до ОСОБА_1 , застосовано повторний привід через органи внутрішніх справ (Національної поліції), судове засідання з розгляду справи відкладено.

На виконання постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2025 року, 23 вересня 2025 року ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на адресу суду надано повідомлення, про те, що здійснити примусовий привід громадянина ОСОБА_1 не вдалося можливим, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем мешкання. Крім того, долучено рапорт інспектора СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Кравець О. від 23.09.2025 року та пояснення сусіда ОСОБА_4 від 23.09.2025 року.

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 в черговий раз у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, суд розцінює його поведінку як свідоме затягування розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що подальше відкладення судових засідань з розгляду справи нівелюватиме завдання провадження, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, а тому суддя вважає, що з справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 18.04.2025 року відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД №607416 за ч. 2 ст. 51 КУпАП та перебування адміністративного провадження у Миколаївському районному суду Миколаївської області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе, в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП, проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, 245 КУпАП та своєчасному розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП - дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) дія, передбачена частиною першою цієї статті, тобто за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 567/507/23, провадження № 51-7110 км 23 від 22.08.2024 року виснує, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3 028 гривень.

Відтак, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації неоподаткований мінімум доходів громадян у 2025 році становить - 1514 гривень. В інших випадках неоподаткований мінімум становить 17 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 51 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

даними, встановленими протоком про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607416 від 18.04.2025 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 шляхом введення в оману гр. ОСОБА_2 привласнив грошові кошти у сумі 2 200 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду; протокол містить відмітку про роз`яснення положень ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; при цьому, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказав, що з протокол згоден; як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, ОСОБА_1 погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, другий примірник протоколу отримав 18.04.2025 року (а. с. 1);

копією рапорту від 18.04.2025 року, відповідно до якого 18.04.2025 року о 18:59 год до ЧЧ ВП № 5 надійшли матеріали через СЕД 29066-2025 від ВП № 2 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що 03.04.2025 о 13:04 год поступило звернення ДКП № 419365 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , про те, що 27.03.2027 о 21:00 год останній знайшов оголошення про продаж автомобільних шин на платформі Facebook у групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Продавець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пропонував вигідну ціну. Спочатку продавець пропонував оплату на звичайну банківську картку, але заявник наполіг на безпечнішому способі оплати. Тоді продавець надав йому рахунок IBAN НОМЕР_3 , представивши його як рахунок ФОП. При введенні реквізитів побачив прізвище та інші дані отримувача. 27.03.2025 року о 21:24 год ОСОБА_2 здійснив часткову оплату у розмірі 2 200 гривень на наданий IBAN рахунок. Після здійснення оплати, згідно з домовленістю, очікував на відправлення товару через службу доставки «Нова Пошта». Однак, через деякий час, останній виявив, що обліковий запис продавця та група «Bluesky Hub» зникли з Facebook. Заявник також не може зв`язатися з продавцем за номером телефону, з якого йому телефонували - номер заблоковано. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 (а. с. 2);

копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.04.2025 року, прийнятого від гр. ОСОБА_2 , відповідно до якого останній просить провести перевірку по факту перерахунку коштів на рахунок НОМЕР_3 у сумі 2 200 гривень (а. с. 3-4);

копією пояснення потерпілого ОСОБА_2 , з якого слідує, що 27.03.2025 року в соціальній мережі Facebook останній знайшов оголошення про продаж коліс за посиланням «Bluesky Hub» та зателефонував до невідомого чоловіка, узгодив ціну та перекинув на рахунок НОМЕР_3 кошти в сумі 2 200 гривень, після чого продавець вже не виходив на зв`язок; через декілька днів ОСОБА_2 додзвонився та йому пообіцяли відправити товар, але не відправили; у зв`язку з цим потерпілий просив провести по даному факту перевірку (а. с. 5);

копією пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 18.04.2025 року, з якого вбачається, що 27.03.2025 року останній здійснив продаж автомобільних шин в соціальній мережі Facebook, в групі «Bluesky Hub», за що отримав кошти в сумі 2 200 гривень від гр. ОСОБА_2 , після чого мав відправити товар доставкою «Нова Пошта»; у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 не було автомобільних шин, останній вирішив нічого потерпілому не відправляти та не повертати грошові кошти, адже вони були йому потрібні; після чого, ОСОБА_1 вирішив видалити свою об`яву про продаж (а. с. 6);

копією виписки по карті/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) за період з 27.03.2025 року, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , відповідно до якої 27.03.2025 року о 21:24 год з картки ОСОБА_2 НОМЕР_4 були відправлені кошти у сумі 2 211,00 гривень (з урахування комісії 11 гривень) на ім`я ОСОБА_1 (коментар до платежу: Сплата за замовлення 4331) (а. с. 7);

копією квитанції № 0.0..1 від 27.03.2025 року у сумі 2 211,00 гривень на ім`я ОСОБА_1 , призначення платежу: Сплата за….замовлення 4331 (а. с. 8-9).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Отже, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 51 КУпАП, в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 51, ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 гривень 00 копійок в дохід держави.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави.

Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко