ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1790/25 Справа № 182/4070/24 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Яремчук Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в СФГ «Скорук», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

На зазначену постанову адвокат Яремчук Л.В., діюча в інтересах ОСОБА_1 , 11.06.2025 року подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити виходячи із таких обставин.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 р. у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 , будучи повідомленим про те, що справа відносно нього буде розглянута Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, не проявив бажання скористатися своїм диспозитивним правом брати участь під час судового розгляду. Про обізнаність ОСОБА_1 в тому, що відносно нього є справа про адміністративне правопорушення, серед іншого, свідчать і його пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, в день складання протоколу 17.07.2024 р.

Право бути присутнім під час судового розгляду є альтернативним правом. Так, сторони адміністративно-деліктної справи повинні вживати самостійних заходів для реалізації даного права.

Ст. 268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статтей КУпАП, при розгляді справ за якими присутність сторін обов`язкова, ст. 173-2 КУпАП до вказаного переліку не входить.

Адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу зі спливом значного періоду часу, у зв`язку з систематичними порушеннями закону ОСОБА_1 та можливого притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, зі спливом більш ніж 10 місяців з дня прийняття судом оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі адвокат Яремчук Л.В. не навела жодних мотивів, які свідчать про те, що вона або безпосередньо ОСОБА_1 саме з поважних причин не мали можливості своєчасно оскаржити постанову суду відносно останнього.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В даному провадженні слід застосовувати принцип остаточності судового рішення, адже перегляд оскаржуваного рішення зі спливом значного строку не буде слугувати реалізації завдань адміністративно-деліктного процесу.

З огляду на зазначене, апеляційний суд ввважає за необхідне відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, а отже апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити адвокату Яремчук Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути адвокату Яремчук Л.В.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова