Єдиний унікальний номер 725/8153/25
Номер провадження 3/725/2139/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Піхало Н.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду міста Чернівців надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЗхРУ №008410Е, 30.08.2025 року о 13 год. 50 хв., під час проведення спеціальних заходів за додержанням прикордонного режиму та протидії можливому незаконному перетинанню державного кордону, в межах контрольованого прикордонного району на території залізничного вокзалу за адресою: м. Чернівці, вул. Вокзальна, 38, представниками головного оперативно-розшукового відділу був виявлений та затриманий гр. ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону, шляхом прямування з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 Кирницький Г.І. просив провадження у справі закрити. В обґрунтування якого вказував, що затримання гр. ОСОБА_1 відбулося в м. Чернівці поблизу вулиці Вокзальна,38 в районі залізничного вокзалу, що знаходиться віддалено від державного кордону, що фізично унеможливлює здійснити спробу перетину ОСОБА_1 державного кордону в будь-якому форматі. Також, зазначав, що ОСОБА_1 приїхав у м. Чернівці в гості, та зазначав, що останній не перетинав державного кордону та умислу на спробу перетинання державного кордону України не мав.

Суд, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 Кирницького Г.І., дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, настає за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Факт перетинання кордону ОСОБА_1 чи спроба перетинання не зафіксована належним чином, суду не надано жодних доводів та доказів, що свідчать про спробу особи перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Крім цього, місце, де було затримано ОСОБА_1 , а саме район залізничного вокзалу, м. Чернівці знаходиться на відстані 38 км. до прикордонної смуги.

Відповідно до ст. 23 ЗУ "Про державний кордон України" у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Само по собі віднесення міст і районів Чернівецької області до території на яких установлені контрольовані прикордонні райони та перебування осіб у цих районах не свідчить про намір особи яка притягається до адміністративної відповідальності перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону, суд приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 33, 204-1, 247, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.