"24" вересня 2025 р. Справа № 363/3758/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 року о 13 год. 48 хв. в с. Хотянівка по вул. Валовій, 2-В ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, здаючи заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Тесла, д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 10.1, 10.9 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. 17.07.2025 року її представником адвокатом Серьогіною К.В. подано клопотання про витребування відеозаписів з місця ДТП та відкладення розгляду справи.

07.08.2025 року та 10.09.2025 року ОСОБА_1 та її представник до суду не з`явилися, повідовлялися належним чином.

24.09.2025 року засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю її участі в судовому засіданні, оскільки на цю дату в неї призначений розгляд справи у Солом`янському районному суді м. Києва, однак не додано підтверджуючих документів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні. Ця засада втілена, зокрема, у статті 245 КУпАП.

У свою чергу, законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

17.07.2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Серьогіною К.В. подано клопотання про витребування відеозаписів з місця ДТП та відкладення розгляду справи.

07.08.2025 року судом клопотання задовлено та на поштову адресу аптеки № 24 ТОВ «ХОРАЙЗОНФАРМ» направлений запит за вих. № 363/3758/25/38062/2025 з проханням повідомити про наявність відеозаписів з камер спостереження, які належать Аптеці про дорожньо-транспортну пригоду за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Валова, 2-В, яка відбулася 27.06.2025 року у проміжок часу з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. У разі наявності такого відеозапису, прохання направити його копію до суду, який повернувся на адресу суду із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання».

10.09.2025 року судом повторно направлений запит на поштову адресу аптеки № 24 ТОВ «ХОРАЙЗОНФАРМ», станом на 24.09.2025 року на адресу суду ніяких листів не надходило.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася у судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, а її представник подала клопотання про відкладення розгляду справи без підтверджуючих документів, суд вважає за можливим провести розгляд справи у їх відсутності та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.9 ПДР України - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Зі змісту письмових пояснень водія ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що керуючи технічно справним автомобілем Сітроєн, паркувалась заднім ходом. Вона зупинилась для того, щоб впевнитись в безпеці подальшого маневру. Впевнившись в тому, що її маневр (а саме парковка заднім ходом) буде безпечним почала парковку. В момент, коли вона була приблизно посередині двух полосного руху, але передня частина автомобіля ще знаходилась на зустрічній смузі руху, зліва почав небезпечне випередження автомобіль марки Тесла, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок поспішання і створення небезпечної ситуації, водій ОСОБА_3 процарапав її автомобіль зліва від фари.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , її вина у порушенні п.п. 10.1, 10.9 ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 374267, що був складений у її присутності та підписаний останньою, схемою місця ДТП від 27.06.2025 року, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з яких вбачається, що автомобіль Сітроен майже закінчив маневр і він вирішив проїхати, однак ОСОБА_4 , коли він проїжджав, дала вперед і зацепила його автомобіль.

Окремо суд також відзначає про те, сторона захисту не була позбавлена можливості подати клопотання про проведення експертизи у відповідності до ч.1 ст. 71 Закону України «Про судову експертизу» 25.02.1994 року № 4038-XII та пункту 1.1 розділу I і пункту 1 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, вину останньої вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева