Справа № 307/3172/25
Провадження № 3/307/1387/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеса, Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 357477 від 10 серпня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 10 серпня 2025 року о 16 год. 00 хв., на напрямку №277 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги на відстані 200 метрів від лінії державного кордону, (територія Тячівського району Закарпатської області) був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» та в подальшому затриманий, який неодноразово не виконав повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Прикордонний патруль» із завданням контролю за дотриманням правил прикордонного режиму, шляхом перевірки транспортних засобів та документів, відмовився надати для перевірки документи, що посвідчують особу, вимоги припинити протиправну поведінку ігнорував. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ч.2 ст.23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 19 червня 2003 року, а саме вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовців ДПСУ під час виконання ними службових обов`язків, відповідальність за що передбачено ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2025 року адміністративну справу було повернуто до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення, оскільки протокол не відповідав вимогам КУпАП.

22 вересня 2025 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли до суду після належного оформлення.

ОСОБА_1 та його захисник Гуцуляк С.В. в судове засідання не з`явилися згідно поданої заяви представник просила справу розглянути у їх відсутності. Також у заяві підтримала раніше подане нею клопотання та просила клопотання задовольнити.

Крім того, 12 вересня 2025 року до суду надійшло клопотання захисника Гуцуляк С.Т. прозакриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діяннях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП. Із зазначеними у протоколі обставинами громадянин ОСОБА_1 не згідний, оскільки вони не відповідають дійсності, та адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП, він не вчиняв. Так, дійсно 10 серпня 2025 року приблизно о 10 год. громадянин ОСОБА_1 спільно з громадянкою ОСОБА_2 їхали на відпочинок в м. Берегове до сестри громадянки ОСОБА_2 . Оскільки перед тим вони ночували в автомобілі, то вирішили зупинитися на узбіччі в спеціально влаштованому місці, щоб приготувати їжу та поснідати. Громадянин ОСОБА_1 пішов в ліс по дрова, а громадянка ОСОБА_2 залишилася в автомобілі. Коли громадянин ОСОБА_1 повернувся до автомобіля, то громадянка ОСОБА_2 перебувала в автомобілі, а біля автомобіля перебували співробітники прикордонної служби, які вже забрали з автомобіля його телефон та документи. На запитання ОСОБА_1 що сталося, отримав відповідь, що нібито громадянин ОСОБА_1 мав намір незаконно перетнути державний кордон України. На що громадянин ОСОБА_1 пояснив, що він являється учасником бойових дій, є інвалідом 3 групи, має відстрочку, може безперешкодно законно перетинати державний кордон України, що видно і в його паспорті громадянина України для виїзду за кордон, який працівники прикордонної служби тримали в руках. Після того, як громадянин ОСОБА_1 попросив отримати назад свої документи і телефон, працівники прикордонної служби посадили його в автомобіль і відвезли у відділення. Будь-яких дій, спрямованих на опір співробітникам прикордонної служби, ОСОБА_1 не вчиняв. До того ж, автомобіль «Мерседес Спрінтер» є габаритним, що теж не вказує на те, що громадянин ОСОБА_1 мав намір втекти і незаконно перетнути державний кордон України. Також, в автомобілі була їжа, яку громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали намір їсти на сніданок. Громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 намагалися це все пояснити працівникам прикордонної служби. Протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором прикордонної служби вищої категорії відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зафіксовано конкретні дії ОСОБА_1 про намір вчинити правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП. Взагалі у протоколі не конкретизовано нібито протиправні дії ОСОБА_1 . До протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів, які б підтвердили злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України громадянином ОСОБА_1 . В матеріалах адміністративної справи немає жодного доказу (фото-, відеофіксації), чи будь якого іншого письмового доказу, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду. Крім того, не відібрано пояснення ні у громадянина ОСОБА_1 , ні у громадянки ОСОБА_2 , яка безпосередньо була присутня там і була свідком всього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у Постанові №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7).

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП необхідно встановити чи були законні розпорядження, а також чи була відмова виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пункт 7 Положення «Про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного Положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 357477 ОСОБА_1 , 10 серпня 2025 року о 16 год. 00 хв., на напрямку №277 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги на відстані 200 метрів від лінії державного кордону, (територія Тячівського району Закарпатської області) був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» та в подальшому затриманий, який неодноразово не виконав повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Прикордонний патруль» із завданням контролю за дотриманням правил прикордонного режиму, шляхом перевірки транспортних засобів та документів, відмовився надати для перевірки документи, що посвідчують особу, вимоги припинити протиправну поведінку ігнорував.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що на підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише протокол про адміністративне затримання від 10 серпня 2025 року, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 10 серпня 2025 року, письмові пояснення інспектора прикордонної служби вищої категорії ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_5 , ДПСУ ОСОБА_3 та схему виявлення та затримання 1 гр. України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інші беззаперечні докази, які б вказували на саме злісну непокору ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів того, що саме 10 серпня 2025 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовцям ДПСУ під час виконання ними службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 185-10 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядкуст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк