Справа № 553/3328/25
Провадження № 3/553/898/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.09.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності протягом року,

за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Подільського районного суду міста Полтави надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №411753 від 04.08.2025, ОСОБА_1 03.08.2025 о 23:49 год. керував транспортним засобом KIA Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, яку було подано за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив пункт 8.9 б ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі. Будь-яких даних про поважність причин неявки до суду останнього подано не було.

Згідно частини 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про таке.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-2 КУпАП як невиконання водіями вимог про зупинку.

У відповідності до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411753 від 04.08.2025 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки не вказано частину статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст.122-2 КУпАП невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою від 12.08.2025 матеріали поверталися для належного оформлення, оскільки при складані протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було вказано частину КУпАП за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

На виконання вимог постанови суду від 12.08.2025 до матеріалів справи УПП в Полтавській області ДПП долучено рапорт інспектора роти № 2 взводу № 1 БУПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Фастівець Н. від 19.08.2025 у якому вказано, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Зазначене в рапорті не свідчить про виконання постанови від 12.08.2025.

Суд позбавлений можливості самостійно вносити зміни до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що може спиратися лише на докази, які відповідають вимогам КУпАП. Рапорт поліцейського, у даному випадку, не може бути допустимим доказом кваліфікації інкримінованого діяння.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 20.05.2020 у справі №524/5741/16: «Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень».

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

В матеріалах відсутні належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 17.09.2025.

Суддя Ю.М. Подмаркова