Справа № 383/1153/25
Номер провадження 3/383/512/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Cуддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області - Замша О.В., за участю,

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 року о 17 год. 40 хв. за адресою м. Бобринець, пров. Миру, 49, ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, шарпав працівника поліції, поводив себе зухвало та нахабно. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що до нього додому приїхали працівника поліції та повідомили, що надійшов анонімний дзвінок про те, що він пошкодив чужий транспортний засіб, вказав що поводив себе емоційно, оскільки він жодних правопорушень не вчиняв і просив працівників поліції розібратися в даній ситуації. Вказав, що в подальшому факт пошкодження ним транспортного засобу не підтвердився.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, документи, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), що передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця, полягає у невиконанні або протидії законним вимогам чи розпорядженням зазначених осіб, що виражається у формі злісної непокори. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто особа усвідомлює, що діє всупереч законним вимогам і бажає цього.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №484504 від 19.08.2025 року, відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №484504 від 19.08.2025 року, рапорт інспектора СРПП ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП від 19.08.2025 року.

Надаючи оцінку наданим доказам судом відзначається, що рапорт поліцейського, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення не є достатніми доказами вчинення особою, адміністративного правопорушення, оскільки джерелом його походження є зацікавлена особа. Окрім того, як із рапорту так і з переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції, не вбачається, які саме законні вимоги працівника поліції відмовився виконувати ОСОБА_1 та яке саме адміністративне правопорушення намагався припинити працівник поліції.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без надання належних і допустимих доказів на підтвердження викладеної у них події правопорушення, також не є достатніми доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Інших джерел доказів, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.185КпАП України, а саме злісна непокора.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися судом у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

При цьому оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАПзакрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Олена ЗАМША