Житомирський апеляційний суд
Справа №295/344/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В.
Номер провадження №33/4805/627/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Кінзерської Наталії Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 01.01.2025 о 16 годині 08 хвилин поруч з будинком №111, що за адресою: вул. Вільський Шлях, у м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz W212, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кутлиєв Б.Н., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На його думку, протокол складений з порушенням вимог законодавства, а тому не може бути допустимим доказом, покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_1 . Звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та порушення ним ПДР, у зв`язку з чим проведення огляду на стан сп`яніння є незаконним, а отримані докази є недопустимими відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева». Вважає, що наявний у справі відеозапис не відповідає вимогам законодавства, оскільки не є безперервним, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом у справі. Також вважає, що не може бути взятий до уваги, як доказ, відеозапис з пристрою «IMG_1446», який має незрозуміле походження. Просив звернути увагу на складення акту огляду та направлення на медичний огляд у відсутність ОСОБА_1 , введення останнього в оману щодо заповнюваних працівниками поліції документів, безпідставне переслідування. На підтвердження своїх доводів захисник послався на практику Верховного Суду України, національних судів і практику ЄСПЛ.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210404 від 01.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 01.01.2025 о 16 годині 08 хвилин біля будинку №111, по вул. Вільський Шлях, у м.Житомирі, керував транспортним засобом Mercedes-Benz W212, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1, 2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210404 від 01.01.2025 (а.с.1, 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2025 (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2025 (а.с.4); рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Житомирській області ДПП від 01.01.2025 Баранівського В., зі змісту якого вбачається, що на службовий планшет отримано виклик «Адмінправопорушення» за адресою: м.Житомир, просп.Миру. Прибувши за вказаною адресою, поспілкувались із заявником ОСОБА_2 , який повідомив, що транспортний засіб Mercedes-Benz W212, номерний знак НОМЕР_1 , порушував ПДР, можливо водій в стані алкогольного сп`яніння. Обстеживши прилеглі вулиці, на вул. Вільський Шлях біля будинку 111 було зупинено транспортний засіб, на який вказував заявник. Автомобілем керував ОСОБА_1 - військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку, на що останній відмовився. У заявника відібрано пояснення по даній події. На ОСОБА_1 складено протокол ЕПР1 №210404, відсторонено від керування, повідомлено чергову частину ВСП. В подальшому на місце прибула військова інспекція безпеки дорожнього руху, яким було передано водія (а.с.6); поясненням ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 01.01.2025 близько 15 год 10 хв останнім було помічено транспортний засіб, який грубо порушував ПДР, а саме, автомобіль Mercedes ( НОМЕР_1 ), рухаючись по а/д М06-02, здійснив обгін транспортних засобів, в подальшому підрізав його транспортний засіб, а також, рухаючись по проспекту Миру, проїхав на заборонений знак світлофора (на червоний). Вищезазначений транспортний засіб було зупинено за адресою: м.Житомир, вул.Вільський Шлях спільно з працівниками поліції. Водій вказаного транспортного засобу мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.5); диском з відеозаписом події (а.с.7).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Під час апеляційного розгляду справи захисником не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу.

З відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останнього було проінформовано про причини зупинки та наявність ознак алкогольного сп`яніння. Водій відмовився виконувати законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, незважаючи на роз`яснення наслідків такої відмови, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами, складеними відносно нього адміністративними матеріалами, а також відсторонено від керування транспортним засобом.

Відеозаписом підтверджено, що дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Твердження апеляційної скарги щодо неправомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відсутності підстав для проходження останнім огляду на стан сп`яніння, порушення вимог ст.266-1 КУпАП, неналежність як доказів акту огляду та направлення до медичного закладу були предметом дослідження в суді першої інстанції. Таким обставинам суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції, зокрема, безпідставного переслідування автомобіля ОСОБА_1 , введення останнього в оману при проведенні огляду на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи.

Судові рішення, на які посилався захисник в апеляційній скарзі, преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають.

Наведені захисником доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич