Справа № 177/2360/25
Провадження № 3/177/687/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2025 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП встановити не вдалося

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

24.08.2025 року о 16:30 год, на автодорозі с Софіївка с Христофорівка Криворізького району, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, не врахував зміни дорожньої обстановки, здійснив виїзд за межі проїзної частини, в результаті чого допустив перекидання транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3. «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, в той же день, час та місці, 24.08.2025 року о 16:30 год, на автодорозі с Софіївка с Христофорівка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, відмовився від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, дату розгляду справи судом, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії». Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При розгляді даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 зі змінами, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими докази по справі, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення ЕПР1 № 433211 та ЕПР 1 № 433222 від 24.08.2025 в яких викладені обставини вчинення правопорушення, схемою місця ДТП з фототаблицею, в яких зафіксоване розміщення автомобілю після ДТП, зазначено отримані в результаті ДТП механічні пошкодження автомобілів, що характерно механізму ДТП розкритому в протоколі, а саме перекиданню автомобілю, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він визнав, що перед керуванням транспортним засобом вжив 450 мл самогону, після чого керував транспортним засобом, допустив перекидання автомобілю, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порядку визначеному законом, відмовився. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень також підтверджується відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано місце ДТП, вигляд автомобілю після ДТП, пояснення ОСОБА_1 , який пояснював що вжив алкоголь, керував транспортним засобом, допустив його перекидання на дах, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, визнаючи факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги викладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпечність та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, з застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Матеріали справи підлягають об`єднанню в одне провадження.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 36, 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 177/2360/25, провадження № 3/177/687/25 та № 177/2361/25, провадження № 3/177/688/25, щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі № 177/2360/25, провадження № 3/177/687/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк