Справа № 404/7904/25
Номер провадження 3/404/2175/25
П О С Т А Н О В А
25 вересня 2025 року суддя Фортечного районного суду м. Кропивницького Куценко Олександр Володимирович, за участі представника митниці Бабіної В.О., захисника Прибора І.І. розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надiйшли вiд Кропивницької митниці Держмитслужби, стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , декларант ТОВ «СВ-Брокер», проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України,
За даних обставин, на переконання представника митниці, декларантом порушено вимоги ст. 472 МК України.
ОСОБА_1 та захисник з доводами митниці не погодилися та пояснили, що декларування товару відбулося на підставі товар-супровідних документів, в яких зазначено склад хімічний товару, з якого вбачається, що товар більше ніж на 50 відсотків складає з целюлози, а тому зазначення коду УКТ ЗЕД проведено по 48 розділу. Той факт, що в дійсності в складі товару взагалі не виявлено целюлозу, декларант не знав , не міг знати та не повинен був знати. При цьому, використовуючи наявні документи, декларантом не було вчинено дії ні умисно ні з обережності. Просять провадження закрити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, встановлено наступне.
Відповідно до ст. 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.
Разом з тим, ОСОБА_1 було зазначено в митній декларації всі відомості про товар: його назва, технічні характеристики, склад товару на підставі товарно-супровідних документів та визначено код УКТ ЗЕД у відповідності до правил визначення даного коду. На даному етапі декларантом дотримано всі вимог до порядку митного оформлення. Той факт, що дійсний склад товару не відповідає заявленому у декларації, ОСОБА_1 не знала і не могла знати, оскільки, з`ясувати дійсний склад товару, можливо лише шляхом проведення експертного дослідження, що і було зроблено працівниками митниці в порядку митного контролю.
Проведення експертного дослідження могло бути проведено самим декларантом до подачі митної декларації, однак, дані дії є правом, а не обов`язком декларанта. Виходячи з зовнішнього вигляду та наданих документів, декларант мав підстави не сумніватися в достовірності хімічного складу товару, а відтак, мав підстави не проводити експертне дослідження.
Дану поведінку декларанта суд вважає добросовісною, про що об`єктивно засвідчили встановлені фактичні обставини справи, за яких особа дотрималася загальних норм, визначених у ст. 374 МК України, щодо зазначення відомостей про товар, з яким вона була обізнана.
При цьому, звертаю увагу га розмір завданої шкоди інтересам держави у вигляді несплачених митних платежів -1111 грн. 66 коп., що є не значною.
Відтак, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 як умислу так і необережності при подачі декларації та фактично недостовірного повідомлення про склад товару, та про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання долі вилученого товару, суд, в силу ч.2 ст.528 МК України та з врахуванням положень ст.ст.374, 378 МК України, а також Закону України від 19.09.2013 року «Про Митний тариф України», вважає за можливе повернути його ТОВ «Апком Трейдінг» після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів за умови дотримання митних формальностей, передбачених митним законодавством України, щодо даної категорії товару.
На підставі ст.520 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», витрати митниці за зберігання товару та судовий збір стягненню не підлягають, оскільки стягнення на правопорушника не накладається.
Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, на підставі ст.ст.471, 472 МК України, ст. 22, п.1 ст.247 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.
Провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня вручення копії постанови через Фортечний районний суд м. Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького

О. В. Куценко