Справа № 471/613/25
Провадження №3/471/304/25
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

23 вересня 2025 року селище Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., за участю секретаря - Холоденко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року о 22:05 год в с. Атонове по вул. Степова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810 ARBL-0557», результат огляду - 1,37 % проміле. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Стремілов М.М. не з`явилися повторно, причину неявки суду не повідомили. Натомість в матеріалах справи наявне клопотання захисника Стремілова М.М. від 23.06.2025 року, в якому він просить суд накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 адмністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу в розмірі 17000 гривень на 12 місяців, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Правову позицію сторони захисту виклав у вказаному клопотанні.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник своєчасно були сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду передбачено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У вищевказаному клопотанні захисник Стремілов М.М. зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнає, у скоєному щиро кається.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335790 від 19.05.2025 р.;

- корінцем тестування на алкоголь до протоколу серії ЕПР1 № 335790 із використанням приладу «Drager ALCOTEST 6810 ARBL - 0557», тест № 2122, результат тесту - 1,37 %;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: характерний запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду на стан сп`яніння 1,37 проміле;

- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4770683 від 19.05.2025;

- відеозаписами, з яких вбачається керування ОСОБА_1 19.05.2025 року о 22:05 год автомобілем, проходження останнім на місці зупинки огляду на стан сп`яніння за допомогою вищевказаного приладу, результат тесту 1,37 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився та іншими матеріалами справи.

Відповідно до довідки, виданої начальником СРПП ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Мальованим В., згідно наявних облікових даних ІТС ІПНП НАІС «Посвідчення водія» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 , видане 19.04.2013, центр ДАІ 4807.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи правову позицію сторони захисту, викладену у вищезгаданому клопотанні, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особа порушника, який взнав вину у вчиненні вищевказаного правопорушення, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд вважає необхідним зазначити, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є неподільною і застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як зазначено вище захисник Стремілов М.М. клопоче про розстрочення ОСОБА_1 сплати штрафу 17000 грн. на 12 місяців, посилаючись на те, що сплата штрафу одним платежем поставить ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище.

Відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки нормами КУпАП не врегульовано питання надання розстрочки виплати штрафу у справах про адміністративні правопорушення, суд, вирішуючи клопотання в частині надання розстрочки виплати штрафу, керується за аналогією приписами ч. 4 ст. 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

ОСОБА_1 має на утриманні двох малолітніх дітей, син є дитиною з інвалідністю, який у зв`язку з хворобою потребує стаціонарного лікування в ОДЛ м. Миколаїв, проведення профілактичних заходів, спостереження у лікарів, мати дружини ОСОБА_2 , яка проживає в сім`ї ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю першої групи, потребує лікування та стороннього догляду.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про те, що сплата штрафу в розмірі 17000 гривень одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, а тому вважає можливим задовольнити клопотання захисника про розстрочку виконання постанови щодо сплати штрафу та надати ОСОБА_1 розстрочку сплати штрафу у сумі 17 000 гривень частинами по 1416, 67 гривень щомісячно строком на 12 місяців.

Згідно ст. 303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284, 301, 303, 304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , сплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою штрафу по 1416,67 гривень (одна тисяча чотириста шістнадцять гривень шістдесят сім копійок ) кожного місяця.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату штрафу шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Жила Н.М.