ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1932/24Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 23-з/4817/67/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Стрижака С.В. про відвід судді Лекан І.Є. від розгляду апеляційної скарги на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Стрижак С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року, а провадження у справі закрити.

В ході розгляду вказаної апеляційної скарги суддею Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. захисник ОСОБА_1 - адвокат Стрижак С.В. 15 вересня 2025 року подав заяву про відвід судді Лекан І.Є. від розгляду цієї апеляційної скарги на постанову Гусятинського районного суду від 22 липня 2025 року.

В поданій заяві захисник стверджує, що суддя проявила свою упередженість при розгляді справи. Зокрема зазначає, що ним, 11 вересня 2025 року було подано ряд клопотань по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 , зокрема: клопотання про виклик поліцейського; клопотання про залучення прокурора до участі у справі; клопотання про виклик свідків; клопотання про визнання доказів неналежними; клопотання про фіксацію судового розгляду технічними засобами; клопотання про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні, однак, суддя Лекан І.М. відмовила в задоволенні всіх без винятку клопотань сторони захисту без належного правового обґрунтування.

Заслухавши доводи захисника Стрижака С.В., який підтримав відвід судді Лекан І.Є. за вказаних ним обставин, проаналізувавши наведені в заяві доводи, вважаю, що у задоволенні заявленого відводу слід відмовити у зв`язку з наступним.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить підстав та порядку вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, в зв`язку з чим за аналогією закону слід керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України.

У ст.75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. А саме суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Зі змісту заяви про відвід видно, що адвокат Стрижак С.В. вважає наявними в даному випадку обставини, передбачені пунктом чотири, а саме наявність обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді.

Разом з тим, переконливих доказів існування таких обставин в заяві про відвід не наведено і в ході розгляду цієї заяви не встановлено.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (справа «Фей проти Австрії», справа «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (справа «Пуллар проти Сполученого Королівства».

Зі змісту заяви захисника про відвід судді Лекан І.Є. вбачається, що його обґрунтування зводяться до незгоди із процесуальними рішенням судді та припущень щодо упередженості, однак не містить об`єктивних даних, які би свідчили про наявність правових підстав для відводу судді через його упередженість, оскільки наведені захисником обставини щодо відмови у окремих клопотань сторони по справі само по собі не може свідчити про його особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у його неупередженості, а тому не є підставою для відводу судді.

Тому, посилання захисника ОСОБА_1 на те, що про упередженість судді свідчить його процесуальне рішення про відмову в задоволенні клопотань є необґрунтованими.

Такий висновок узгоджується і з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, згідно якої несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів у неупередженості (справа «Кастільо Альгар проти Іспанії»).

Суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (справа «Пуллар проти Сполученого Королівства»). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Веттштайн проти Швейцарії»). Разом з тим,

Таким чином, відповідно до судової практики Європейського Суду з прав людини, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (справа «Мироненко і Мартиненко проти України»).

В даному випадку встановлено, що наведені у заяві захисника ОСОБА_1 - адвоката Стрижака С.В. про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді Лекан І.Є. і не можуть бути правовою підставою для її відводу, не свідчать про неможливість судді здійснювати правосуддя по справі.

Обставини, які би виключали участь судді Лекан І.Є. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак дана заява про відвід судді Лекан І.Є. від розгляду апеляційної скарги на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката Стрижака С.В. про відвід судді Лекан І.Є. - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя