Провадження № 3/761/7004/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 29.07.2025 о 08 год. 48 хв., керуючи транспортним засобом марки «Bmw» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Борщагівській в м. Києві, порушив п.12.4 ПДР України, на вимогу про зупинку інспектора патрульної поліції подану жезлом із диском світловідбивачем червоного кольору, розпочав виконувати небезпечні маневри перелаштування з третьої в другу смугу для руху і навпаки, після чого прискорився та поїхав з місця події та в подальшому, у результаті погоні, був зупинений на вул. Брайчевського, шляхом блокування транспортного засобу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.4, 8.9.а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи повідомленим про день та час судового розгляду, неодноразово не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Так, з переглянутого судом відеозапису вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутностіОСОБА_1 , а отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього.

При цьому, на переконання суду, зловживаючи своїми правами, ОСОБА_1 з моменту надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема з 18.08.2025 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та не з`являвся на виклик в судові засідання.

З огляду на викладене, враховуючи, що не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 11.09.2025 в судове засідання, суд вважає за необхідне розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.4. ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України.

Згідно з положеннями п. 8.9.а ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405818 від 29.07.2025, картку обліку адміністративного правопорушення, сд-диск із відеозаписом, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, відношення до скоєного та майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, а також сприяння досягненню основної мети - вихованню правопорушника, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Керуючись ст.ст.23-24, 27, 33-35, 122-2, 268, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 9-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 /сто п`ятдесят три/ гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя