Провадження № 3/635/333/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року с-ще. Покотилівка Харківського району

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бондаренко І.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2024 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 838220. Протокол надійшов до розгляду до Харківського районного суду Харківської області.

Відповідно до протоколу склад адміністративного правопорушення: « 22.09.2024 в Харківській області, Харківський район, м. Південне, вул. Горького, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda xr150, НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера та у станові КНП ХОР відмовився при свідка, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Протокол був складений щодо ОСОБА_1 .

В судове засідання особа яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, неодноразово викликався в судове засідання в установленому законом порядку, особа надавала суду заяви про розгляд справи в режимі ВКЗ та дистанційному ознайомленню з матеріалами справи, однак суд зазначає наступне:

Норми КУпАП не встановлюють жодної можливості для здійснення повного дистанційного ознайомлення з матеріалами адміністративної справи шляхом сканування та передачі копій захисникові електронною поштою або через зовнішні сервіси.

Зазначене є процесуальною зручністю адвоката, а не правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд не зобов`язаний створювати для осіб умови, що виходять за межі визначеного законом порядку, оскільки такі умови не є елементом реалізації права на захист, а лише бажаним способом його здійснення.

Рішення Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Шмауцер проти Австрії" (Schmautzer v. Austria, 1995), справі "Маліге проти Франції" (Malige v. France, 1998) та "Карелін проти Росії" (Karelin v. Russia, 2016), дійсно визнають, що справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з позбавленням права керування транспортом, є кримінальними за суттю. Водночас, ЄСПЛ не покладає на національні суди обов`язку порушувати або змінювати процедуру, визначену внутрішнім законодавством, якщо така процедура забезпечує справедливий розгляд.

У цьому випадку, захисник, маючи реальну можливість ознайомитися з матеріалами справи в приміщенні суду, добровільно відмовився від неї, натомість вимагаючи надання доступу у формі, яка законом не передбачена. Таким чином, фактична відмова від реалізації наданого процесуального права не може покладатися в провину на суд, як і не може бути підставою для скасування постанови у разі її ухвалення за дотримання всіх інших гарантій.

Суд зазначає, що відсутність у законі технічних зручностей для осіб не є процесуальним порушенням, а відмова в задоволенні таких вимог не порушує права особи на захист. Ні КУпАП, ні рішення ЄСПЛ не вимагають від суду створення індивідуалізованих способів доступу до матеріалів справи, якщо особі та її захиснику надана реальна, законна і достатня можливість із ними ознайомитися.

Отже, ухвалене рішення у справі за відсутності порушення прав сторони не може бути скасоване з підстав, викладених у клопотанні.

Суд забезпечив особі реальну, законну й достатню можливість ознайомлення з матеріалами справи в суді. Однак особа добровільно відмовився скористатися цією можливістю, натомість наполягаючи на формі, що законом не передбачена.

ЄСПЛ чітко вказує, що процедурні гарантії є забезпеченими, якщо права реалізуються відповідно до закону і не обмежують суті права на доступ до суду . Крім того, у справі Meftah and Others v. France (GC, No. 32911/96 та ін., § 45, ECHR 2002?VII) ЄСПЛ визнав, що: Якщо держава надає процесуальну можливість, але сторона або її представник добровільно відмовляються від її реалізації, це не є підставою для скасування рішення

Отже, маніпуляції або бездіяльність особи, який відмовляється від реалізації гарантованого права, не створюють процесуального порушення, якщо держава (або суд) забезпечила реалізацію цього права. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відмова від забезпечення «дистанційного формату» не породжує підстав для скасування постанови. Судом розглянуто та в цій постанові надається оцінка клопотанням особи.

Водночас зазначене клопотання підлягає залишенню без задоволення, оскільки не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та суперечить установленому порядку реалізації процесуальних прав.

Відповідно до ст. 268 та ст. 271 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник мають право знайомитися з матеріалами справи. Закон не передбачає можливості ознайомлення з матеріалами справи у формі надсилання сканкопій, відеозаписів або передачі документів через хмарні сервіси чи інші електронні засоби зв`язку. Встановленою практикою є надання такої можливості в приміщенні суду.

Суд наводить переклад ключового фрагмента з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Natsvlishvili and Togonidze v. Georgia" (№ 9043/05, рішення від 29 квітня 2014 року, §91), який стосується інформування сторони про провадження:

Переклад §91 (ключовий зміст):

«Суд зазначає, що право на участь у провадженні не є абсолютним і може бути предметом певних обмежень, зокрема за умови, що особа була належним чином повідомлена про розгляд справи і мала можливість скористатися своїми правами.

Недостатньо, щоб лише було направлене формальне повідомлення важливо, щоб сторона мала реальну можливість дізнатися про провадження та була в змозі здійснити свої процесуальні права.

За таких обставин суд вважає, що якщо особа знала про провадження або її представник мав всю відповідну інформацію, відсутність особистої участі не становить порушення Конвенції».

Цей фрагмент означає, що особиста участь особи у суді не є обов`язковою умовою справедливості процесу, якщо її інформували, або вона могла бути обізнаною через свого представника, і була забезпечена реальна можливість реалізації захисту.

Отже, на практиці ЄСПЛ підтверджує: обізнаність адвоката дорівнює обізнаності особи, якщо адвокат діє в межах повноважень, а відсутність особи не робить процес несправедливим.

Повертаючись безпосередньо до справи, суд зазначає, що досліджені докази доводять факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд згідно положень ст.1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із пунктом 2.9 (а)Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1статті 130 КУпАП.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - заклад охорони здоров`я) (п.7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку зафіксована на технічні засоби відповідно до норм ст.266 КУпАП та відповідний диск долучений до матеріалів справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251,252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відеозаписі працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у найближчому медичному закладі від чого той відмовився. При цьому ознаки алкогольного сп`яніння на відеозапису простежуються дуже чітко та не можуть заперечуватися навіть сторонньою особою.

У даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту саме відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що ця відмова зроблена саме тому, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами, а саме:

-відеозаписом, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи;

-протоколом про адміністративне правопорушення;

-актом огляду на стан сп`яніння;

-рапорт.

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість , в якому зазначено, що від проходження огляду ОСОБА_1 . відмовився.

В межах даного провадження встановлений склад правопорушення, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи в цій частині є належними та допустимими, оскільки на них зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі.

Досліджені та оцінені судом докази винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Згідно ст.34,35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП,

Відповідно до ст.40-1, ч.7 ст.283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 256,266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу:

Отримувач коштів: ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300

Код класифікації доходів бюджету 21081300

Код

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0020001

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Реквізити для сплати судового збору:

(адреса: вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601;

);

отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Роз`яснити особі,яка притягається до адміністративної відповідальності,що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили,а в разі оскарження постанови,не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя І.Е.Бондаренко