Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Рівне

Справа № 563/1090/25

Провадження № 33/4815/751/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Супрунюк К.Р.,

захисника Натини А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Натини А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та до нього застосовано штраф в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2025 року о 18:47 год. на А/Д М-06 «Київ-Чоп» 268 км. ОСОБА_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 року, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.2.1а ПДР.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Натина А.О. в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Вказує, що всі обставини та докази, на які послався суд першої інстанції, перебувають на стадії оскарження, про що ним неодноразово зазначалось у клопотаннях про відкладення розгляду справи та надавались відповідні докази. Зокрема, він зазначає, що одним із доказів суд визнав постанову серії ЕНА № 4778338 від 20.05.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Однак така постанова перебуває на стадії оскарження, на підтвердження чого подано адміністративний позов, який після усунення недоліків прийнятий до розгляду Ємільчинським районним судом. Захисник доводить, що за відсутності остаточного рішення посилання суду на цю постанову є порушенням принципу презумпції невинуватості. Крім цього вказує, що на адвокатський запит щодо надання копії постанови та відеозапису з бодікамер поліцейських відповіді по суті не надано: відеозапис знищений, а копія постанови відсутня. Це, на його переконання, доводить сумнівність законності постанови та наявність підстав для її скасування.

Також захисник зазначає, що інша постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, перебуває на стадії апеляційного оскарження у Київському апеляційному суді, про що суд першої інстанції безпідставно не вказав у постанові. У зв`язку з цим захисник доводить, що у разі скасування оскаржуваних постанов ОСОБА_1 не матиме статусу особи, позбавленої права керування транспортними засобами, що виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 5 ст.126 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду від адвоката надійшли письмові пояснення, в яких він вказує, що оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП Київським апеляційним судом лише 08.09.2025 року, тому в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КупАП. При цьому постанова щодо притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП перебуває на стадії оскарження, та остаточне рішення не прийнято.

Заслухавши доводи захисника Натини А.О. який, не заперечуючи проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 360797 від 13 червня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

- постановою серії ЕНА № 4778338 від 20 травня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.;

- витягом адмінпрактики, зі змісту якої вбачається, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 у справі № 369/5391/25, ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Крім того 20 травня 2025 року, ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. ;

- переглянутим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Після з`ясування обставин, зокрема того, що ОСОБА_1 є особою, позбавленою права керування транспортними засобами, на останнього було складено адміністративний протокол за ч.5 ст.126 КУпАП. Під час спілкування з поліцейськими він не заперечував факту притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча постанови він не отримував. Підтвердив факт притягнення до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення у цій справі, ОСОБА_1 було достеменно відомо, що він не має права керувати транспортним засобом.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП лише 08.09.2025 року, що підтверджується постановою Київського апеляційного суду в справі №369/5391/25 року, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у справі №369/5391/25 набрала законної сили 25.04.2025 року.

Таким чином, станом на 13 червня 2025 року, на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Натини А.О. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович