Справа № 331/4143/25
Провадження № 3/331/1479/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №385443, складеного 08.07.2025, 08.07.2025 о 17:15, м. Запоріжжя, вулиця Прибережна автомагістраль/Козача, 1, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ Citroen Spase Tourer, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога, відмовився на місці зупинки ТЗ. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та подав письмове клопотання, в якому він просить закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, у цьому клопотанні він вказав, що не заперечує, що у зазначений в протоколі час керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за те, що рухався з перевищенням дозволеної швидкості. Під час оформлення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке відбувалось підозріло довго, він зрозумів, що працівники поліції мають намір його затримати за те, що нібито він перебував у розшуку ТЦК та СП. У зв`язку з цим він був вимушений сісти в належний йому автомобіль, в якому також знаходились його дружина та малолітня дитина, яка хвилювалась. Для того, щоб виманити його з власного транспортного засобу, поліцейський о 17:28 год. (00:18:25 відеозапису) почав вигадувати нібито наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, порушення мови та виражене тремтіння пальців рук. Проте, на відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського зазначені останнім ознаки не вбачаються, а перелічені ним формально. Далі, о 17:29 год. (00:19:06 відеозапису) поліцейський пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився та пропонував поїхати до лікарні на своєму автомобілі, але поліцейський йому відмовив. Розуміючи, що направлення для проходження огляду це лише привід, щоб в подальшому його затримати та доставити до ТЦК та СП, він був вимушений скористатися послугами адвоката Рогозіна О.В., який прибув на місце зупинки о 17:55 год. О 17:57 год. (00:53:39 відеозапису) адвокат ще раз запевнив про його згоду на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та пропонував доставити його до медичного закладу на власному автомобілі у супроводі поліцейських. Однак, поліцейський в цьому відмовив, посилаючись на інструкцію №1452/735, яка передбачає чіткий порядок проходження огляду. Дана Інструкція чітко визначає обов`язок поліцейського щодо забезпечення доставки осіб до медичного закладу для огляду та проведення такого огляду у присутності поліцейського. При цьому, спосіб забезпечення доставки особи до медичного закладу (виключно на службовому автотранспорті, або у супроводі на іншому транспорті) нею не визначений. Таким чином, прибуття до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на власному автомобілі адвоката у супроводі поліцейського не суперечило би поняттю «забезпечення доставки особи до найближчого медичного закладу». О 17:57:55 год. (00:54:32 відеозапису) адвокат ще раз зазначає про згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, о 17:59:00 год. (00:55:36 відеозапису) він вкотре запевнив, що водій готовий пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, приїхавши на автомобілі адвоката у супроводі поліцейського. Проте, поліцейський розцінив його дії як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та о 18:31:16 год. склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З відеозаписів портативного відеореєстратора ЕПР1№385443(1)_01 та ЕПР1№385443(1)_02, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ознаки нібито виявленого у нього наркотичного сп`яніння є формальними і об`єктивно нічим не підтверджуються, у будь-якому сп`янінні він не перебував та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся. З урахуванням викладених фактів, працівниками поліції були штучно створені умови для так званої відмови від проходження медичного огляду, законних підстав направляти його на огляд до медичного закладу не було. У зв`язку з чим вважає такі дії працівника поліції безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що після оголошення йому протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейські не відпускали його з місця події до того часу, поки близько 23:00 год. не приїхали співробітники ТЦК та СП і не вручили йому повістку.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Трофимов В.В. підтримав клопотання ОСОБА_1 та просив задовольнити його з викладених у ньому підстав. Також він звернув увагу і на той факт, що при перегляді долучених до матеріалів справи відеозаписів у його підзахисного не було зафіксовано явних ознак наркотичного сп`яніння, про які вказував поліцейський, що свідчить про штучність створених умов для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, на цих відеозаписах чітко зафіксовано умисне затягування поліцейськими часу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також безпідставне блокування патрульними автомобілями автомобіля адвоката після оголошення ОСОБА_1 вказаного протоколу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зазначено: п.4 розділу I: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п. 9 розділу ІІ: з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, з наступними змінами: п.3 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.6 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам; п.8 - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зі змісту п. 2 Порядку № 1103 вбачається, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Сукупний аналіз наведених положень нормативно-правових актів свідчить про чітко визначений порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, зміст таких норм вказує на їх імперативний характер без прояву дискреційних повноважень поліцейського як таких, а отже тягнуть за собою обов`язкове виконання водіями, у яких виявлені ознаки відповідного виду сп`яніння, вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України в частині проходження огляду за вимогою працівника поліції у встановленому законом порядку з метою подальшого підтвердження чи спростування раніше виявлених ознак, рівно як і вимагають беззаперечне дотримання закріпленої процедури працівниками патрульної поліції при здійснення ними огляду на стан сп`яніння

Як встановлено у ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи суддею було досліджено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 08.07.2025, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Також суддею було досліджено рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП від 08.07.2025, у якому зазначені обставини зупинки 08.07.2025 транспортного засобу Citroen Spase Tourer, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога, на що водій відмовився на місці зупинки ТЗ.

Із довідки старшого інспектора з од відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП було встановлено, що ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має і отримував посвідчення водія.

У дослідженій довідці з підсистеми «Адмінпрактика» відображено всі зафіксовані факти порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Під час огляду відеозаписів із нагрудних реєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано події 08.07.2025, зокрема, було встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було перевищення швидкості руху останнім, яка зафіксована лазерним вимірювачем швидкості TruCam та становила 75 км/год у населеному пункті. Працівниками патрульної поліції під час складання адміністративного матеріалу за даним фактом у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога. Проте, як вбачається з відео, поліцейський перевіряв очі водія формально, без застосування ліхтарика, при цьому, того факту, що очі ОСОБА_1 дійсно не реагували на світло, чітко зафіксовано не було, його витягнуті руки не мали ознак вираженого тремтіння і явних ознак порушення мови також не було зафіксовано (17:28 год. відеозапису). На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі водій погодився та запропонував поїхати у лікарню на вул. Сєдова на своєму автомобілі разом з поліцейським (час на відеозаписі 17:28 -17:29 год.). Також ОСОБА_1 запропонував поліцейському на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгера», але поліцейський йому пояснив, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у медичному закладі. Після цього водій повідомив, що хоче викликати адвоката, і комусь зателефонував. У подальшому ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що він викликав адвоката і попросив зачекати його приїзду. Через деякий час приїхав адвокат (час на відеозаписі 17:56 год.), який також повідомив поліцейського, що вони з його клієнтом не відмовляються від проходження огляду на стан сп`яніння, але хочуть поїхати у лікарню на автомобілі адвоката разом із поліцейським. Поліцейський відмовився їхати до лікарні в автомобілі адвоката і пояснив, що інструкція №1452/735 передбачає доставку водіїв на огляд до лікарні виключно на поліцейському автомобілі. Після пояснення адвоката про те, що його клієнт боїться, що поліцейські його доставлять до ТЦК та СП замість лікарні, поліцейський сказав, що такі дії ОСОБА_1 він кваліфікує як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що має наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також на відео зафіксовано о 18:08 год. клопотання адвоката про відкладення складання протоколу про адміністративне правопорушення, допоки вони проїдуть на вул. Сєдова до лікарні, але поліцейський відмовив у задоволенні цього клопотання без пояснення причин. Також на відеозаписі не було зафіксовано чіткої та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки, він та його адвокат неодноразово повторювали про свою згоду на проходження такого огляду. Оскільки так і не було досягнуто згоди з приводу того, на якому автомобілі водій має бути доставлений до медичного закладу, поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права і склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, як вбачається із відеозапису, вказаний протокол було оголошено ОСОБА_1 о 19:46 год. У той же час, на відеозаписі також зафіксовано факт блокування у період з 19:48 год. до 20:08 год. двома поліцейськими автомобілями та дорожніми конусами автомобіля адвоката, у якому перебував ОСОБА_1 .

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, до яких відносяться, зокрема, забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на підставі досліджених доказів суддею не було встановлено однозначної та категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння та його дій, з яких можливо було б встановити, що він намагається умисно ухилитися від проходження зазначеного медичного огляду.

При цьому, суддя критично ставиться до посилання поліцейського на положення п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, оскільки, як слушно зауважив захисник, ця норма дійсно не встановлює чіткого обов`язку поліцейського доставляти водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння виключно на поліцейському автомобілі.

Тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №385443 від 08.07.2025 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б у судді жодних сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Крім того, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, акцентовано увагу на тому, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому, суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за викладених вище обставин суддя приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до суду надано не було.

При цьому, суддя також враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК