1Справа № 335/8014/25 3/335/2091/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши об`єднанні матеріали справи, які надійшли Управління патрульної поліції Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402762 від 25.07.2025 року 25.07.2025 о 23 год 25 хв. м. Запоріжжя, Прибережна Автомагістральна 72, водій ОСОБА_1 , 23.01.2009 керував транспортним засобом Geely MK, державний номерний знак НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року 16.05.2025 притягався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, протокол серії ЕПР№332809,чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу ЕПР1№402755 від 25.07.2025, 25.07.2025 о 23 год. 25 хв. в м. Запоріжжя, Прибережна Автомагістраль 72, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely MK, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 ПДР, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

Враховуючи, що зазначені протоколи розглядаються одночасно, на підставі ст. 36 КУпАП Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.09.2025 зазначені справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду 03.09.2025, 17.09.2025 для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист не з`явився, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був присутній при складанні відносно нього протоколів ЕПР1№402755 від 25.07.2025, ЕПР1№402762 від 25.07.2025 про адміністративне правопорушення, отримав їх копію, одночасно повідомлений про день, час та місце розгляду протоколу, тобто достовірно обізнаний про судовий розгляд адміністративного матеріалу, а також те, що відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на сайті Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0825, а також те, що ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи, щодо якої складено протокол за ст. 130 КУпАП, ст. 126 КУпАП під час його розгляду, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність правопорушника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та наявні в ній докази у сукупності, суддя встановив наступні обставини.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі Інструкція), повторність правопорушення повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Пунктом 1 розділу VII Інструкції визначено, що повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

В цей же час ч. 1 ст. 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають всі справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 25.07.2025 року протокол за ч. 2 ст.126 КУпАП серії ЕПР1№332809 відносно ОСОБА_1 не був розглянутий судом.

Отже, доказів накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано, що виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю ознаки повторності цього правопорушення.

Щодо складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши у сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№402755 від 25.07.2025 року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№422755 від 25.07.2025 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що згідно ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 25.07.2025 на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими у нього ознак сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації та згідно якого останній відмовився від проходження медичного огляду;

-рапортом співробітника поліції від 25.07.2025 року;

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства та під час якої водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

-архівом правопорушень;

-довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія та відсутня повторність за ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею24-1цьогоКодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Суд зауважує, що адміністративне стягнення є лише способом для виправлення протиправної поведінки особи і запобігання вчинення нових порушень. Відтак, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема його неповнолітній вік, всі обставини справи в їх сукупності, а також вимоги ст. 13 КУпАП, виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати заходи впливу у вигляді попередження, що буде необхідним та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Оскільки заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративним стягненням в розумінні ст. 23 КУпАП, тому при застосуванні їх до неповнолітнього судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 24-1, 36, 126, 130, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та застосувати щодо нього, відповідно до вимог ст. 24-1 КУпАП, захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Новасардова