Справа 274/5961/25
Провадження 3/0274/1357/25
ПОСТАНОВА
Іменем України
22.09.2025 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (с-ще Черняхів) відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №418360 водій ОСОБА_1 10 серпня 2025 об 11 год 27 хв в м. Бердичеві на площі Соборній, 21, керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до адміністративного протоколу ЕПР1 №309511 від 23.04.2025.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1(а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на вказаний у протоколі номер телефону. Заяв, клопотань до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не належить до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст. 268 КУпАП, щодо обов`язкової присутності особи. Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлено про місце розгляду справи Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Тобто, адміністративній відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягають особи, що повторно керували транспортним засобом: без права керування таким транспортним засобом, із встановленим тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, або передали керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Склад адміністративного правопорушення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відсутність права керування таким транспортним засобом.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Переглянувши в судовому засіданні диск з відеозаписом, судом з`ясовано, що відеозапис не містить інформацію щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №418360від 10.08.2025, оскільки не зафіксовано рух транспортного засобу. Відеозапис розпочинається з того, що співробітники поліції спілкуються з ОСОБА_1 у службовому автомобілі. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того, як доказ повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП до матеріалів справи долучено постанову працівника поліції серії ЕПР1 №309511, на яку є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення та з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за керування 23.04.2025 о 12 годині 41 хвилини автомобілем «ВАЗ 210994-20», будучи позбавленим права керувати транспортними засобами строком на один рік рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.07.2024. Однак, дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складена лейтенантом поліції Бат.1 Рота 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Коробчуком А.В. за ч.5 ст.126 КУпАП не доводить повторності вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення за ст.126 КУпАП, оскільки відповідно до статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи за частиною п`ятою статті 126 КУпАП підвідомчі розгляду виключно суддями районних, міських, районних у місті та міськрайонних судів. Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати лише обмежене коло справ про адміністративні правопорушення, до яких не належить частина 5 статті 126 КУпАП. Тому суд відхиляє даний доказ, оскільки вважає його недопустимим.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, у зв`язку із відсутністю доведення належними доказами у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 5 ст. 126, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Хоцька