Номер провадження 3-в/521/337/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів прави про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого керівником ТОВ «ЕНЕРГІЯ» (), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшло клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, на обґрунтування якого зазначено, що 23.01.2025 року постановою суду по справі №521/20551/23 про порушення митних правил від 15.06.2023 року №1089/50000/23 гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 8250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

У своєму клопотанні, як підставу для стягнення зазначених витрат та їх розрахунку, митний орган посилається на вимоги ст.ст.519,520 Митного кодексу України, Порядок відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) та Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Згідно довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил від 15.06.2023 року №1089/50000/23 витрати за зберігання товару на складі митного органу «Збройова кімната «Ізмаїл» складає 1 євро за добу. Строк зберігання на митному складі Одеської митниці медичних препаратів складає 588 днів - з 16.06.2023 року по 23.01.2025 року. Загальна сума витрат за зберігання на митному складі Одеської митниці товару «автоматичні регулятори напруги для однофазного генератора «HJ.10K220-B» у кількості 5 шт» складає 278,10 грн.

Також у своєму клопотання митний орган зазначає, що зберігання вилученого товару здійснюється державними органами, зокрема митною службою, що вимагає залучення матеріальних і фінансових ресурсів. Ці витрати включають оплату складських приміщень, охорону, облік та інші супутні заходи, необхідні для забезпечення належного збереження майна до завершення провадження.

Порушник може посилатися на обставини, такі як війна чи економічні труднощі, як на підставу для звільнення від відшкодування зазначених витрат. Проте такі аргументи не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає винятків із обов`язку відшкодування витрат на підставі форс-мажорних обставин чи особистих труднощів порушника. Навпаки, у період війни економічні інтереси держави набувають особливого значення, адже кожна гривня бюджетних коштів спрямовується на забезпечення обороноздатності, підтримку критичної інфраструктури та захист національних інтересів. Звільнення порушника від відшкодування витрат означало б перекладення цього фінансового тягаря на державу, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Крім того митний орган зазначає, що стягнення витрат за зберігання вилученого товару з особи, визнаної винною у порушенні митних правил, є не лише вимогою закону, але й важливим інструментом захисту економічних інтересів держави, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.01.2025 №521/20551/23 не визначено питання відшкодування витрат митного органу за зберігання майна.

З метою відшкодування витрат за зберігання майна на митному складі Одеської митниці просить вирішити питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів, відповідно до довідки про витрати митного органу в розмірі 278,10 грн. по справі про порушення митних правил від 15.06.2023 року №1089/50000/23.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду, зокрема шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі. Відповідно до довідки АТ «Укрпошта», рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Адвокат Підлужний В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав до суду пояснення, відповідно до змісту яких просив відмовити в задоволенні клопотання Одеської митниці Держмитслужби про стягнення витрат, зазначивши, що аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося. Таким чином, витрати за зберігання конфіскованого товару не підлягають відшкодуванню за рахунок особи, стосовно якої було винесено постанову про конфіскацію, а покриваються за рахунок коштів, виручених від реалізації такого майна.

Представник митниці Терновський М.С. в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наведені у клопотанні вимоги законодавства.

Дослідивши матеріали справи, клопотання з додатками, вислухавши представника митниці, суд приходить до наступних висновків.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів». Відповідно до якого було перейменовано, зокрема Малиновський районний суд м.Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до ст.519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.520 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.

Відповідно до ч.2 ст.520 Митного кодексу України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.

Частиною 3 ст.520 Митного кодексу України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Відповідно до аналізу наведених Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.

Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси (на час розгляду клопотання Хаджибейський районний суд міста Одеси) від 23.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 8250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Вилучені предмети відповідно до протоколу №1089/50000/23 від 15.06.2023 року визначено конфіскувати в дохід держави та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2025 постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2025 року залишено без змін. Постанова суду набрала законної сили 10.03.2025 року та звернена до виконання.

Відповідно до постанови суду від 23.01.2025 року вилучений товар не підлягає поверненню винуватій особі, тобто його власнику, а судом застосовано конфіскацію вказаного товару. Таким чином відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку ОСОБА_1 судом було визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, що не передбачає повернення цих товарів його власнику.

Крім того, відповідно до вимог п.3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), на який посилається митний орган, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), який передбачає інший порядок розрахунку, а саме, що витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731. При цьому цей Порядок також стосується тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил, якими не є конфісковані товари у даному провадженні у справі про порушення митних правил.

Наведені порядки у своєму розрахунку враховують певні періоди зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які різняться між собою, але закінчуються саме моментом їх повернення власнику.

Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 підлягає конфіскації, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою повернення товару його власнику.

Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося.

За наведених обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що ст.284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2015 від 31.03.2015, положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 КУпАП, про закриття справи.

Отже, з урахуванням вищевикладених положень законодавства, дана постанова не підлягає апеляційному оскарженню.

Аналогічна позиція викладена у постановах Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 року справа 521/20000/24, від 18.07.2025 справа 521/6303/24.

Керуючись ст.519, 520 МК України, Порядком відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І.Федоренко