Провадження № 3/537/1602/2025
Справа № 537/4775/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2025 Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кременчук Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм АТП 15307,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2025 року серії АПР 18 № 490344, 21.07.2025 року о 12:15 у м. Кременчук по вул. Першотравнева, будинок 52, гр.. ОСОБА_1 керуючи ТЗ MERCEDES днз НОМЕР_2 здійснював перевезення пасажирів з метою отримання прибутку (маршрутне перевезення) не маючи відповідної ліцензії на проведення господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобільним транспортом, чим порушив вимоги ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності та постанову КМУ №1001 від 02.12.2015 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

08.09.2025 року ОСОБА_1 було направлено клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що зазначений в протоколі від 21 липня 2025 року про адміністративне правопорушення транспортний засіб «Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 » належав Товариству з обмеженою відповідальністю «АТП-15307» згідно нотаріально посвідченого договору, укладеного 17 січня 2023 року із його власником ОСОБА_2 строком дії по 17 січня 2026 року, виданого 19 січня 2023 року тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_3 , який дійсний до 17 січня 2026 року. 21 липня 2025 року правопорушник керував згідно виданого ТОВ «АТП-15307» дорожнього листа від 21.07.2025 року № дійсного до 17 січня 2026 року тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_3 на ім`я ТОВ «АТП-15307» і свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 (титульний власник автобуса). ТОВ «АТП-15307» закріпило ОСОБА_1 , за автобусом власним наказом «Про закріплення водіїв ТОВ «АТП-15307» за маршрутами та автотранспортними засобами на ІІІ квартал 2025 року». 21 липня 2025 року суб`єкт господарювання ТОВ «АТП-15307» автобусом марки Mercedes-benz моделі 312 D із реєстраційним номером НОМЕР_2 жовтого кольору під керуванням ОСОБА_1 як найманого працівника (водія) здійснював господарську діяльність - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування «Кременчук-Світловодськ» згідно дозволу серії ПО № 000320 Державної служби України з безпеки на транспорті. О 6 год. 30 хв. 21.07.2025 року ТОВ «АТП-15307» власним контрольно-пропускним пунктом здійснило випуск на лінію технічно справного автобуса марки Mercedes-benz моделі 312 D із реєстраційним номером НОМЕР_2 жовтого кольору під керуванням ОСОБА_1 як найманого працівника (водія), який пройшов на підприємстві щозмінний перед рейсовий медичний огляд, про що ТОВ «АТП-15307» видало мені дорожній лист № . Також Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2025 року серії АПР18 за № 490344 ОСОБА_1 в провину постановлено порушення «вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а також постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом». Як один, так й інший нормативний акт, зазначений в протоколі, містять чималу кількість правових норм. Разом із тим, в складеному протоколі про адміністративне правопорушення від 21.07.2025 року посилання на конкретні норми (пункти, абзаци, частини, статті) вказаних актів, які, на думку інспектора поліції, порушив ОСОБА_1 , відсутні, тобто висунуте обвинувачення фактично не є конкретним. Нормами абзаців два, три частини другої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія є документом для автомобільного перевізника, що здійснює регулярні пасажирські перевезення, а не для водія автобуса. У контексті спірних правовідносин при здійсненні вище вказаного автобусного перевезення пасажирів правовий статус «автомобільного перевізника» належав ТОВ «АТП-15307», яке мало на той час та має на даний час діючу ліцензію для провадження цього виду господарської діяльності. Станом на 21 липня 2025 року (юридично значима в контексті спірних правовідносин дата) ТОВ «АТП-15307» мало ліцензію із дозволеним видом робіт «Внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами», вид господарської діяльності «перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом». Строк дії ліцензії необмежений. Рішення про видачу ліцензії від 24.05.2016 року № 253. Дана обставина підтверджується, зокрема, витягами Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.07.2025 року, від 04.08.2025 року. Автор складеного відносно мене протоколу, інспектор відділення безпеки дорожнього руху БПП в місті Кремечнук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Капинос Ю.І. не мала повноважень складати відповідний протокол. Згідно посадової інструкції, яка додається, до її повноважень належить «здійснення провадження та прийняття рішень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Спірний протокол відносно ОСОБА_1 складено за формою додатку 1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376. Відносини у сфері документування поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, врегульовано актом, а саме: Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Протокол згідно форми додатку 1 до інструкції, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, відносно ОСОБА_1 не складався. Згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, адміністративними правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в разі виявлення яких поліцейські виносять постанови, є стаття 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, стаття 121-1, 121-2, частина перша і друга статті 121-3, частина перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, стаття 124-1, 125, частина перша, друга і четверта статті 126, частина перша, друга і третя статті 127, стаття 128 - 129, частина перша статті 132-1, частина третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина перша, друга і третя статті 140, частина шоста, сьома і восьма статті 152-1 КУпАП. Адміністративними правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в разі виявлення яких поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є частина четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина третя статті 121-3, частина п`ята і сьома статті 122, частина перша статті 122-2, статті 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя і п`ята статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, 139, частина четверта статті 140, стаття 188-28 КУпАП, частина третя статті 127-4. Положення ч. 1 ст. 164 КУпАП не належать ні до першого, ні до другого випадку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату час та місце належним чином повідомлений. Направив клопотання про розгляд справи без участі. Вину не визнав.

Представник правопорушника адвокат Білоконь О.О. в режимі ВКЗ просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні інспектор Капинос Ю.І. підтвердила обставини зазначені в протоколі.

Заслухавши інспектора Капинос Ю.І., захисника Білоконь О.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.1 ст.164КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Матеріалами справи спростовується обставина відсутності ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності як: перевезення пасажирів автомобільним транспортом, оскільки ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи копію ліцензії від 24.05.2016 року, №253, строк дії необмежений, якою дозволено надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом.

Оскільки складом правопорушення є наявність усіх об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбачений ч. 1ст. 164 КУпАП- відсутній.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Оскільки доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення до протоколу не додано, а дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи спростовуються такі обставини, то суд констатує, що немає підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що складений відносно особи протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, у зв`язку з тим, що містить відомості про обставини правопорушення, які спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, що вказує на недоведеність винуватості такої особи в інкримінованому їй правопорушенні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що у даному, конкретному випадку не встановлено події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на неналежних та недостатніх доказах, а це є неприйнятим та суперечить як нормам національного, так і міжнародного законодавства. Тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 245, п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Маханьков О.В.