КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/15918/24

17 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД № 683939 від 12 вересня 2024 року про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 02 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити.

Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що про існування судового процесу відносно нього не знав. Про наявність оскаржуваної постанови йому взагалі не було відомо. Про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо після арешту його грошових коштів та відкриття виконавчого провадження. Одразу ж, 17.06.2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано відповідне клопотання про ознайомлення із матеріалами справи №?369/15918/24, але лише 25.06.2025 року йому була надана можливість ознайомитись із матеріалами справи №369/15918/24, зокрема, із оскаржуваною постановою. Ознайомившись із матеріалами справи, він дізнався, що копію вказаної постановуита судові повістки районний суд надсилав йому за адресою : АДРЕСА_1 , однак він ніколи не проживав за вказаною адресою. Його адресою є: АДРЕСА_1. Тобто, Києво-Святшинський районний суд Київської області переплутав села та направляв повістки про виклик до суду та оскаржувану постанову не на ту адресу.

Враховуючи викладене, вважає що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним із поважних причин, у зв`язку із чим просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року.

За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2024 року Києво-Святошинським районним судом Київської області була ухвалена оскаржувана постанова за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року, була надіслана судом до реєстру : 30.12.2024 року. Зареєстрована в реєстрі: 30.12.2024 року. Забезпечено надання загального доступу: 31.12.2024 року.

Як вбачається із супровідного листа Києво-Святошинського районного суду Київської області, копію постанови суду від 09 грудня 2024 року було направлено до відома та виконання ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку за адресою: АДРЕСА_1 , однак в матеріалах справи відсутні докази отримання апелянтом копії вказаної поштової кореспонденції.

Окрім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 683939 місце проживання ОСОБА_1 зазначено- АДРЕСА_1 , однак судова повістка та постанова суду від 09 грудня 2024 року були направлені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що із матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 25.06.2025 року( а.с. 15).

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постановиКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року слід визнати поважними та вважає необхідним поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що він вважає постанову такою, що винесена без належного дослідження всіх обставин справи та із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ст. 130 КУпАПпередбачає відповідальність саме за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, апелянт зазначає, що 12.09.2024 року він не керував транспортним засобом, а просто сидів в автомобілі біля свого ж будинку. Причому, навіть перебував в автомобілі із вимкненим двигуном, що взагалі виключає можливість керування транспортним засобом.

Зазначає, що з переглянутоговідеозапису №VID-20250630-WA0003 вбачається, що поліцейські о 15:18-15:19 під?їжджають до його припаркованого авто, двигун якого навіть не був заведеним.

Вважає, що жодними доказами, які наявні в матеріалах справи, не підтверджується факт його керування транспортним засобом. Більш того, навіть не підтверджується, що він був у стані алкогольного сп?яніння.

Зазначає, що відеозаписи події з боді-камер поліцейських містять лише фіксацію подій розмови з поліцейськими (і то в дуже поганій якості), а факт керування ним транспортним засобом відсутній.

Вказує на те, що на відеозаписі N?VID-20250630-WA0002 о 15:30 та 15:32 віндекілька разів наголосив, що не керував транспортним засобом.

Вважає, що підтвердженням того, що поліцейські не зупиняли його під час керування транспортним засобом є також і підстава, зазначена поліцейським для проведення перевірки на відео N? VID-20250630-WA0002, а саме ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», однак, якщо б поліцейські зупинили бйогопід час руху, то підставою для зупинки транспортного засобу була в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Вважає, що поліцейські фактично затримали його без встановлених закономправових підстав, після цього почали проводити незаконну поверхневу перевірку, огляд та інше.

Зазначає, що незрозумілою є правова природа відеозапису N? VID-20250630-W?0004, що є не записом з бодікамер поліцейських чи відеореєстратора. На вказаному відео, на якому начебто зафіксоване авто, схоже на його (не видно навіть номерних знаків), відсутні дата та час, коли була здійснена зйомка.

Вказує на те, що відеозаписи не містять безперервної фіксації події, тобто, уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери. Це свідчить про те, на думку апелянта, що відеозапис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією.

Таким чином,вважає, щожодним доказом не підтверджується факт його керування транспортним засобом в стані сп?яніння та факт зупинки транспортного засобу під час руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст 130 КУпАП.

Посилається на те, що із відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, не вбачається, що працівники поліції встановлювали у нього хоча б якісь ознаки алкогольного сп'яніння, вказані ознаки навіть не були озвучені.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дубей Володимир Юрійович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи прокуратура апеляційним судом повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції зазначав що, проаналізувавши зібрані по справі докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 683939 від 12 вересня2024 року, зі змістом ОСОБА_1 був ознайомлений, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.09.2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.09.2024 року, відео на цифровому носії з місця події, суд має достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 683939 інспектором СРПП ВП 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Бондаренком Д.В., 12 вересня 2024 року, о 15 год. 10 хв., в с. П. Борщагівка, вул. Б. Хмельницького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mini Cooper», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного інспектором СРПП ВП 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Бондаренком Д.В, 12 вересня 2024 року відповідно до ст. 265-2 КУпАП здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «Mini Cooper»,державний номерний знак НОМЕР_1 , для зберігання на спеціальний майданчик с. Тарасівка, вул. Братів Чмелів, 9а. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку з перешкоджанню у русі транспортного засобу, ст. 130 КУпАП.

12 вересня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від огляду відмовився.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису 2024_0912_153010_0000000_000000_0013 вбачається що, підійшовши до транспортного засобу, працівник поліції представився (час на відео 0:00:18). Далі поліцейський попросив водія пред'явити документи та повідомив, що здійснюється відеофіксація.

Водій пред'явив свої документи у додатку «Дія» ( час відео 0:02:46-0:03:03).

На запитання працівника поліції, що водій вживав, останній повідомив що алкоголь ( час на відео 0:03:13).

Працівник поліції повідомив, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та запропонував водію пройти огляд на стан сп'яніння, на що водій повідомив що не буде проходити, не бажає ( час на відео 0:04:20-0:04:50).

На відеозаписі 2024_0912_153010_0000000_000000_0014 зафіксовано, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, та працівник поліції повідомив, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Працівник поліції повідомив про права передбачені ст. 63 КУ.

На відеозаписі 2024_0912_153010_0000000_000000_0016 зафіксовано ознайомлення водія із протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Водію було видано копію протоколу.

На відеозаписі video740303725 зафіксовано рух автомобіля працівників поліції, та їх зупинку біля автомобіля «Mini Cooper»державний номерний знак НОМЕР_1 .

На відеозаписі video740303726 зафіксовано рух автомобіля «Mini Cooper», за яким їде авто поліцейських та зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за адресою вул. Б. Хмельницького, с. П. Борщагівка.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що 12.09.2024 року він не керував транспортним засобом, а просто сидів в автомобілі біля свого ж будинку, в автомобілі із вимкненим двигуном, що взагалі виключає можливість керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

На відеозаписі video740303726 зафіксовано рух автомобіля «Mini Cooper» та його зупинку за адресою вул. Б. Хмельницького, с. П. Борщагівка.

На відеозаписі video740303725 зафіксовано рух автомобіля працівників поліції, та їх зупинку біля автомобіля «Mini Cooper» державний номерний знак НОМЕР_1 .

На відео 2024_0912_153010_0000000_000000_0013 зафіксовано, як працівник поліції підходить до автомобіля -білий «Mini Cooper», що припаркований на тому ж місці де зупинився білий «Mini Cooper», рух якого був зафіксований на відеозаписі video740303726.

Аналіз вказаних відео дає підстави вважати, що автомобіль «Mini Cooper» рух якого зафіксовано video740303726 та автомобіль «Mini Cooper» до якого підійшли працівники поліції та за кермом якого як було пізніше встановлено перебував ОСОБА_1 , один і той же автомобіль. Вказане дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля «Mini Cooper» та керував ним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозаписи не містять безперервної фіксації події, тобто, уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднані ті частини запису, які стосуються безпосередньо зупинки автомобіля та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того, вказаний відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: