Провадження №3/367/2994/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 854364 від 03 вересня 2025 року громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом надіслання смс повідомлення у за стосунок Viber, будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не надавав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю правопорушника як це передбачено приписами частини 1 статті 268 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ по справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року судом було визначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року). (п.41 Рішення).

Зважаючи на те, що судом здійснені заходи з повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи були належними, а він мав бути заінтересований для вжиття заходів для явки до суду, то суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю за наявними у справі документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

01 вересня 2025 року о 18 год. 57 хв. громадянин ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, тягав за руки, при цьому не заподіяв тілесних ушкоджень, а тому вчинив фізичне насильство, внаслідок чого потерпілій була завдана шкода. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №854364 від 03 вересня 2025 року, рапортом помічника чергового ВП № 2 (м. Ірпінь) Бучанського РУП ГУНП в Київській області Корсуна Є.В., протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 01.09.2025 року, поясненнями ОСОБА_2 від 01 вересня 2025 року, поясненнями самого ОСОБА_1 наявними в матеріалах справи та іншими матеріалами справи.

Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки він дійсно вчинив домашнє насильство.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Стаття 27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначити правопорушнику адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави.

Керуючись статтями 27, 33-36, 40-1, частиною 1 статті 173-2, статтями 221, 282, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Одарюк