Справа №574/34/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/272/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лішунова Є.О., розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лішунова Є.О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жовтневе Конотопського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця В/ НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 07 січня 2024 року о 11 год. 45 хв. на трасі Р-44 поблизу с. Дяківка керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат 1,84 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, скасувати її, як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, захисник посилається на те, що судове засідання, призначене на 01 жовтня 2024 року, відбулось без його та ОСОБА_1 участі, а копію рішення ним було отримано 03 жовтня 2024 року. Одразу подати апеляційну скаргу він не мав можливості, оскільки проходив ВЛК в КНП «Буринська міська лікарня ім. професора М.П. Новаченка».

Просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що у даному випадку суддею було допущено неповне з`ясування обставин справи, оскільки судове засідання відбулось без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та без його захисника. На призначену дату та час він з`явився до суду для того, щоб прийняти участь у судовому засіданні, що підтверджується скріншотом з мобільного телефону. В той день була повітряна тривога з 08 год. 54 хв., вхідні двері суду були зчинені і на них було розміщено оголошення, що під час повітряної тривоги суд не працює. Він прослідував до безпечного місця (укриття) де перебували приблизно півтори години разом з іншими людьми. Дане укриття знаходилось під землею, без доступу мобільного зв`язку, і хоча тривога закінчилась, про це він дізнався лише через півтори години. Про те, що судове засідання відбулось 01 жовтня 2024 року, він дізнався лише 03 жовтня 2024 року, коли йому було вручено копію постанови судді, а ОСОБА_1 взагалі не було повідомлено про прийняте рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, суддею було проігноровано, що повний та всебічний розгляд справи без присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності неможливий, вказані обставини мають значення, оскільки неналежне дослідження доказів може вплинути на їх спотворення та свідчити про їх ненадійність.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови, суддею Буринського районного суду Сумської області було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що вказує на незаконність цього рішення.

Заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких захисником Лішуновим Є.О. було пропущено строк на оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при розгляді даної справи, суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, при встановленні винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею було досліджено зібрані у справі докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №283908 від 07 січня 2024 року, висновку газоаналізатора Alcotest Drager 6820, показник якого встановив результат 1.84 проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результат проведеного останньому огляду та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Також, суддею було допитано в якості свідка поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РВП ГУНП в Сумській області, який складав протокол відносно ОСОБА_1 , та який вказував, що 07 січня 2024 року в обідній час він рухався на службовому автомобілі з м. Білопілля в бік м. Буринь, і йому назустріч їхав автомобіль ВАЗ 2107 без ввімкненого ближнього світла фар, він розвернувся та наздогнав вказаний автомобіль перед блокпостом. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього було виявлено сильно виражений запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та порушення координації рухів, що стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Після цього було проведено огляд водія за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, який підтвердив його перебування у стані алкогольного сп`яніння. З таким результатом огляду водій погодився та підтвердив, що в попередній день вживав алкогольні напої, оскільки в нього народилась дитина. В подальшому відносно вказаного водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, був проглянутий і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Вказаним доказом підтверджується те, що працівники поліції, зупинили автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , за порушення ПДР, виявили у водія, під час спілкування, ознаки сп`яніння, запропонували пройти йому огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичному закладі, на що він погодився, пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, результат якого виявився позитивним - 1.84 проміле, з яким останній погодився і їхати на огляд до лікарні не забажав, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, правомірність складання відносно ОСОБА_1 вказаного протоколу та притягнення його до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею, доводами апелянта жодним чином не спростовано, оскільки не зазначено, в чому полягає помилковість висновку судді щодо наявності в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Що стосується посилань апелянта на незаконність прийнятого суддею суду першої інстанції рішення, з вказівкою на те, що дана справа була розглянута без його та ОСОБА_1 , то апеляційний суд зауважує на наступне.

Так, при перевірці обґрунтованості вказаних доводів, апеляційним судом було встановлено, що про призначення вказаної справи до розгляду на 13 год. 30 хв. 01 жовтня 2024 року і ОСОБА_1 , і його захисник Лішунов Є.О. були повідомлені належним чином, на підтвердження чого в її матеріалах містяться відповідні докази. Однак до суду у визначений день та час вказані особи не з`явились і причини такої неявки не повідомили.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, можливість здійснення судового засідання без участі ОСОБА_1 та його захисника Лішунова Є.О., суддя суду першої інстанції обґрунтував тим, що перебуває вказана справа у Буринському районному суді Сумської області з 18 січня 2024 року. ЇЇ тривале не вирішення було пов`язано з тим, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 24 січня 2024 року не з`явився, а подав клопотання про відкладення на іншу дату для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи, яке було задоволено. В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі та за адресою проходження ним військової служби, вказаною його захисником Лішуновим Є.О. у клопотанні, а також SMS-повісток на вказаний самим же ОСОБА_1 у заяві номер телефону, однак останній жодного разу в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив і для ознайомлення з матеріалами справи до суду так і не прибув.

При цьому, суддею було спростовано доводи захисника Лішунова Є.О. про те, що у нього відсутній зв`язок з ОСОБА_1 , з врахуванням довідки про доставку SMS-повісток, які отримувались останнім в день їх направлення, що свідчить, як було вірно зазначено, про наявність у нього постійного та стабільного телефонного зв`язку.

Також, суддею суду першої інстанції було враховано і те, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував на військовій службі, однак знаходився на території Конотопського району Сумської області за місцем свого постійного проживання, подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та за день до першого судового засідання уклав з адвокатом договір про надання правової допомоги, а також, що доказів його постійного проходження військової служби протягом перебування справи в провадженні суду в зоні активних бойових дій, в зв`язку з чим він не мав можливості приймати участь в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, ні ним, ні його захисником суду надано не було.

Крім того, суддя врахував і те, що захисник Лішунов Є.О. неодноразово не з`являвся в судові засідання, а подавав сім раз клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, в тому числі і без належного підтвердження їх поважності.

Усі вищезазначені обставини знайшли своє підтвердження при перевірці апеляційним судом матеріалів даної справи.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що з доданого захисником Лішуновим Є. О. відеозапису, який останній просив долучити як доказ підтвердження обставин того, що 01 жовтня 2024 року була повітряна тривога і Буринський районний суд не працював, вбачається, що, дійсно біля приміщення вказаного суду люди відсутні, а на зачинених дверях міститься оголошення про те, що під час повітряної тривоги суд не працює. Однак, вказаний відеозапис було здійснено 01 жовтня 2024 року об 11 год 09 хв., про що говорить сам захисник, в той час як судове засідання було призначено на 13 год. 30 хв., і докази що у зазначений час Буринський районний суд Сумської області не працював, відсутні.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що в оскаржуваній постанові знайшло своє відображення те, що в попередніх судових засіданнях захисник Лішунов Є.О., який діє виключно в інтересах свого підзахисного ОСОБА_1 , приймав участь в дослідженні всіх доказів, наявних в матеріалах справи та допиті свідка, і висловлював свої доводи щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає, що у судді суду першої інстанції перепон для не розгляду даної справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Лішунова Є.О. не було, і підстави для висновку про те, що у такий спосіб суддею суду першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону, у даному випадку, відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення була розглянута повно, всебічно об`єктивно і будь-яких порушень при цьому апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Лішунову Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року.

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Лішунова Є.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.