Провадження № 3/554/1522/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: головуючого - судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтави, працюючого в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

- за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Говтва, Решетилівського району, Полтавської області, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП невідомий,

- за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2025 року о 16 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_2 , в м. Полтава, по вул. Київське шосе, 21/2, керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя вул. М.Грушевського та вул. Київське шосе на заборонений сигнал світлофору (жовтий), в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «AUDI А5», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Київське шосе, чим порушив п.8.7.3 ґ ПДР України. Внаслідок ДТП постраждалих осіб не має, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383350, 06 липня 2025 року о 16 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1 , в м. Полтава, по вул. Київське шосе, 21/2, керуючи транспортним засобом «AUDI А5», д/н НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався з вул. Грушевського, чим порушив п.10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП постраждалих осіб не має, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що з протоколом він не згоден, оскільки, виїжджаючи на перехрестя вул. М.Грушевського та вул. Київське шосе горів миготливий зелений сигнал світлофору. Він мав намір повернути вліво, а отже зелений миготливий сигнал світлофору дозволяв йому закінчити маневр повороту вліво. Автомобіля «AUDI А5», д/н НОМЕР_2 він взагалі не бачив. Вважає, що в його діях відсутні порушення ПДР України, він проїжджав перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не згоден з протоколом, оскільки ПДР України він не порушував. Він рухався прямо по вул. Київське шосе в сторону району Алмазний по крайній лівій смузі. Мав намір продовжити рух також прямо. Він зупинився на перехресті перед стоп-лінією, бачив обидва світлофори. Коли йому увімкнувся зелений, почав рух. І тут він побачив як автомобіль «DAEWOO LANOS» рухається на заборонений сигнал світлофору. Він був змушений гальмувати. Відповідно до п.1.4 ПДР України він розраховував, що інший учасник дорожнього руху буде виконувати вимоги ПДР України і не буде проїжджати перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Вважає, що він не винен.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рохманов В.І. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв?язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. А водія ОСОБА_2 притягти до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, про що надав письмове клопотання про закриття провадження. Також зазначив, що є свідок, який на місці події підтвердив, що саме водій ОСОБА_2 рухався на заборонений сигнал світлофору.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 пояснив, що він в той день та час проходив по Київській трасі в сторону вул. Грушевського. Ішов по тротуару. Коли підійшов до світлофору, бачив, що автомобіль «AUDI» поїхав на зелений сигнал світлофору. Він повернувся в сторону вул. Грушевського і почув хлопок.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника - адвоката Рохманова В.І., пояснення ОСОБА_2 , показання свідка ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання про наявність в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушень ПДР України, що мало наслідком спричинення дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Пункт 8.7.3 ПДР визначає значення сигналів світлофору: п.п. в) визначає, що зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, а п.п. ґ) визначає, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, зі схеми місця ДТП від 06.07.2025, яка без зауважень підписана учасниками даної події вбачається, що остання відображає напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів після зіткнення, механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Також вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось в м. Полтава на перехресті вул. Київське шосе та вул. Грушевського. В результаті зіткнення автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 отримав механічне пошкодження переднього бамперу зліва, ліве переднє крило, переднє колесо, капот, лобове скло, передні ліві дверцята, лівий капот, задні ліві дверцята, задній бампер зліва. Автомобіль марки «AUDI А5», д/н НОМЕР_2 отримав механічне пошкодження переднього бамперу, фари, переднього крила, решітки, капоту.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 він рухався по вул. Грушевського в сторону Київське шосе. Виїжджав на перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору і в нього «врізався» автомобіль «AUDI А5».

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 на перехресті вул. Грушевського і вул. Київське шосе почав рух на зелений сигнал світлофору, в нього «врізався» «DAEWOO LANOS». Винуватець аварії водій «DAEWOO LANOS».В додаткових письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що саме водій «DAEWOO LANOS» порушив ПДР, поїхав на червоний сигнал світлофору.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 він шов зі сторони світлофору, горів зелений сигнал світлофору зі сторони вул. Київське шосе. Автомобіль «AUDI А5» їхав на зелений сигнал світлофору по Київському шосе.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 також підтверджуються і даними відеозапису, який долучений до протоколу.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі з місця ДТП.

Показання допитаного свідка ОСОБА_3 були послідовними, логічними та об?єктивними, свідок ОСОБА_3 , перебуваючи як на місці події, такі і в судовому засіданні стверджував, що автомобіль «AUDI» рухався на зелений сигнал світлофору. Крім того, його покази узгоджуються з показами водія ОСОБА_1 та з іншими дослідженими судом доказами. Судом також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідок з будь-яких причин обмовив чи міг обмовити ОСОБА_4 .

Отже, водій ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Грушевського в сторону Київське шосе, ніяк не міг рухатись на зелений миготливий сигнал світлофору, а отже покази ОСОБА_2 в цій частині не відповідають дійсності.

Всі доводи водія ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами і розцінюються судом як версія захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.

Зібрані працівниками поліції докази, які долучені до матеріалів справи стосуються фактичних обставин справи, є належними та допустимим, та в своїй сукупності відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 , в м. Полтава, по вул. Київське шосе, 21/2, керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя вул. М.Грушевського та вул. Київське шосе на заборонений сигнал світлофору (жовтий), в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «AUDI А5», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Київське шосе. В результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3 ґ ПДР України сталась дорожньо-транспортна пригода, а отже наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_2 та настанням відповідних наслідків у виді механічних пошкоджень автомобілів та заданих матеріальних збитків.

Щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то суд зазначає, що в даному випадку, відповідно до п.16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті пріоритету не діють. Пріоритет (перевага в русі) визначається сигналом світлофора. Водій, що рухається на зелений сигнал світлофора має перевагу в русі.

Пункт 10.1 ПДР України, порушення якого ставлять у вину ОСОБА_1 , визначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином. п.10.1 ПДР України, не визначає правила проїзду перехрестя.

Водій ОСОБА_1 , проїжджаючи перехрестя на зелений сигнал світлофору, розраховував на те, що інший учасник дорожнього руху, тобто водій ОСОБА_1 не буде порушувати ПДР України та проїжджати перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а тому, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

А в діях ОСОБА_2 навпаки суд вбачає наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколів про адміністративні правопорушення, схеми місця ДТП, а також інших долучених до протоколів матеріалів, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушників, ступінь їх провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушників, інші обставини в справі, вважаю за можливе призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2025 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовій збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п?ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300). Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувач ТУ ДСА України у Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ - 26304855).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 18 грудня 2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: А.В. Сметаніна