н/п 3/490/2754/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2025 року м. Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ангарськ, Іркутської області, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
06.09.2025 року приблизно 19:10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , з якою він проживає однією сім`єю близько 13 років, а саме виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоровю, скоївши психологічне насильство, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, надав пояснення в яких вказав, що 06.09.2025 року він посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 на ґрунті особистих відносин, вона своєю поведінкою спричинила йому душевного болю, внаслідок чого він був на неї ображений та висловився на її адресу нецензурною лайкою.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 661844 від 06.09.2025 року, із відомостями якого ОСОБА_1 було ознайомлено, про що останній поставив підпис;
- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 06.09.2025 року, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими остання просила вжити заходів відносної її співмешканця ОСОБА_1 який 06.09.2025 року вчинив словесну суперечку, виражався нецензурною лайкою на її адресу, конфлікт стався на ґрунті поділу майна;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.09.2025 року, згідно до яких останній вказав, що у нього з його співмешканкою ОСОБА_2 була розмова стосовно продажу будинку, після чого виник конфлікт, під час якого він виражався нецензурною лайкою. В ході сварки ОСОБА_2 викликала поліцію;
- даними форми оцінки ризиків домашнього насильства;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..
Із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули за викликом на спецлінію 102, щодо вчинення домашнього насильства, під час встановлення обставин події, неодноразово працівник поліції робив зауваження ОСОБА_1 , щодо його нецензурних висловлювань в бік ОСОБА_2 ..
Усі матеріали відеозапису, які здійснені за допомогою нагрудної камери поліцейських, додані до протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 266 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , внаслідок дій якого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи особу винного, який притягується протягом року до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави.
Крім цього, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, судом не встановлено підстав для направлення останнього на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідно до ст. 39-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 285 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Демінська