Справа № 273/2242/24
Провадження № 3/273/392/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, надійшли матеріали (протокол серії ЕПР1 № 152365 від 17.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук Р.М. у судових засіданнях клопотала про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На обґрунтування зазначеної позиції вказувала, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не назвали жодної ознаки, яка би могла свідчити про перебування її у стані алкогольного сп`яніння.

Також зазначає, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є її правом, хоча повинні були роз`яснити про наявність законодавчо визначеного обов`язку пройти огляд та про наслідки відмови від його проходження. У таких діях працівників поліції захисник вбачає ознаки провокації.

17.09.2025 від захисника Плакси Н.В. надійшло клопотання, у якому, посилаючись на порушення ст.283 КУпАП та невідповідність форми направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, просить витребувати зі Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області відомості про технічні засоби, за допомогою яких були здійснені відеозаписи 17.10.2024 екіпажем патрульної поліції в складі Олександра Шелюка та Вадима Ткачука при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 . Також просить викликати в судове засідання для надання пояснень поліцейських Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області Олександра Шелюка та Вадима Ткачука. Розгляд справи відкласти на іншу дату.

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, захисник Ковальчук Р.М., заявляючи клопотання про витребування доказів та виклик працівників поліції для надання пояснень не вказує, які саме факти будуть встановлені у такий спосіб та яке їх значення для доказування у даній справі.

При цьому, суд звертає увагу, що строк на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП спливає 17.10.2025, тобто за місяць.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так судом встановлено, що 17.10.2024 року о 00 год. 28 хв. в м. Баранівка по вул. Дубрівське Шосе, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «OPEL MERIVA» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей) від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на газоаналізаторі «Драгер 6820» та в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила пункт 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 152365 від 17.10.2024 року, постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, розписками про роз`яснення прав і свобод, про інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу, про ознайомлення із вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП про відсторонення водія від керування транспортним засобом, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, записом відеофіксації.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов переконливого висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі з наведених захисником мотивів, зважаючи на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 152365 від 17.10.2024 року зазначено про проведення відеофіксації.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 , однак відображає повною мірою подію адміністративного правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі дослідженого відеозапису, судом встановлено наявність одночасно двох обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП: керування транспортним засобом і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис є послідовним, не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Інші наведені захисником доводи щодо порушення встановленої законом процедури є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення та самої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Зокрема, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівник поліції до складання протоколу на чергове запитання ОСОБА_1 чому вона має проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння чітко зазначає ОСОБА_1 , що він відчуває від неї запах алкоголю з порожнини рота. При цьому, суд звертає увагу, що згідно приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Слід зауважити, що закон не зобов`язує працівника поліції перелічувати усі ознаки, які викликають у нього сумнів щодо перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння.

При цьому, не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що на відеозаписі не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки переважна більшість визначених законом ознак стану сп`яніння може бути виявлена лише при безпосередньому контакті із особою, яка керує транспортним засобом.

Також, твердження захисника Плакси Н.В. про наявність в діях працівників поліції ознак провокації спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами. Зокрема, із дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції кілька разів роз`яснюють ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 18.09.2025 року.

Суддя Бєлкіна Д.С.