Провадження № 3/712/3127/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пронька В.В.,за участю секретаря судового засідання Заруби К.С., прокурора Градіон Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гричаненка О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є начальником відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права, відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язанні з корупцією № 370/2025 від 31.07.2025, № 372/2025 від 31.07.2025, № 369/2025 від 31.07.2025, № 371/2025 про від 31.07.2025 ОСОБА_1 , будучи начальником відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2024, a декларація фактично подана 10.04.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи начальником відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, a декларація фактично подана 09.04.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи начальником відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.01.2024, a декларація фактично подана 10.04.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи начальником відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані корупцією в порушення вимог ч.1 ст.45, п.2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2025, a декларація фактично подана 04.04.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, надав пояснення, що несвоєчасне подання щорічних декларацій було зумовлено об`єктивними обставинами. Зокрема, він перебував на військовій службі в умовах воєнного стану, проходив службу в зоні бойових дій, у зв`язку з чим мав обмежений доступ до мережі Інтернет та електронного підпису, що унеможливило вчасне подання декларацій. Крім того, після повернення зі служби він проходив реабілітацію, має ознаки посттравматичного стресового розладу. Також ОСОБА_1 зазначив, що на момент закінчення строку подання декларацій мав сумніви щодо необхідності їх подання, оскільки не був впевнений, чи поширюються на нього обов`язки суб`єкта декларування під час перебування на військовій службі, з огляду на особливий правовий режим воєнного стану.

Захисник Гричаненко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, визнав наявність факту несвоєчасного подання декларацій, однак наголосив на наявності поважних причин, що унеможливлювали своєчасне виконання вимог антикорупційного законодавства. Зокрема, захисник зазначив, що ОСОБА_1 у відповідний період проходив військову службу, перебував у зоні бойових дій, мав обмежений доступ до технічних засобів зв`язку та електронного цифрового підпису, а після завершення служби перебував у складному психоемоційному стані, що вплинуло на здатність вчасно виконати обов`язки декларанта. Крім того, захисник звернув увагу суду на правову невизначеність, що мала місце в умовах воєнного стану, зокрема відсутність чіткого розуміння, чи зобов`язані військовослужбовці в умовах воєнного стану подавати декларації, що також стало однією з причин порушення строків. Враховуючи ці обставини, а також характер і ступінь тяжкості правопорушення, захисник просив суд звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю відповідно до ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є командиром батальйону, в якому проходив військову службу ОСОБА_1 , підтвердив, що останній дійсно проходив службу у складі Збройних Сил України до червня 2024 року, брав безпосередню участь у бойових діях в умовах повномасштабного збройного вторгнення. Свідок також повідомив, що ще до початку широкомасштабної агресії рф ОСОБА_1 брав участь в АТО, має відповідний бойовий досвід. Крім того, у травні 2022 року ОСОБА_1 отримав поранення, що потребувало медичного втручання та подальшої реабілітації. ОСОБА_2 охарактеризував ОСОБА_1 як відповідального, дисциплінованого та сумлінного військовослужбовця, який не ухилявся від виконання службових обов`язків, діяв відповідно до наказів командування та в умовах постійного ризику для життя.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який обіймає посаду керівника штабу заступника командира батальйону, в якому проходив службу ОСОБА_1 , підтвердив факт їхньої спільної військової служби під час виконання бойових завдань. Свідок зазначив, що в умовах, у яких перебував підрозділ, подання декларації було неможливим. Також ОСОБА_3 повідомив, що у 2022 році ОСОБА_1 був поранений, після чого проходив лікування та відновлення. Свідок охарактеризував його як дисциплінованого військовослужбовця, який сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка обіймає посаду начальника відділу кадрової роботи Черкаської міської ради, повідомила, що ОСОБА_1 після звільнення з військової служби у червні 2024 року приступив до виконання посадових обов`язків на попередньому місці роботи. Після 01 квітня 2025 року, зважаючи на відсутність у системі Національного агентства з питань запобігання корупції поданої ним щорічної декларації, вона поцікавилася у ОСОБА_1 про причини її неподання. У відповідь він зазначив, що вважав себе військовослужбовцем, на якого не поширюється обов`язок подання декларації до закінчення воєнного стану, оскільки, на його переконання, це могло створити загрозу витоку персональної інформації, що стосується його участі у військових діях та перебування в зоні бойових дій.

Прокурор в судовому засіданні вважала доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та просила накласти на нього адміністративне стягнення.

Крім того, стороною захисту були наданні документи які підтверджують проходження ОСОБА_1 військової служби, отримання ним поранення, проходження лікування та присвоєння державних нагород, а саме: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №332 від 16.06.2025, службова характеристика від 28.02.2024, виписний епікриз №10100, виписка з історії хвороби №4175, копії посвідчень на ім`я ОСОБА_1 , свідоцтво про хворобу № 519, консультаційний висновок спеціаліста, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7899 нейрохірургічного відділення, первина медична картка невідкладної допомоги, переліком отриманих заохочень та нагород та їх копії.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши думку прокурора, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушень за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», дія цього Закону поширюється, зокрема, на осіб, які займають посади в органах місцевого самоврядування, тобто на посадових осіб місцевого самоврядування, які здійснюють функції держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з розпорядження міського голові №61-р14 від 28.02.2014 «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , як начальник відділу «Оперативна служба» Черкаської міської ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі щодо обов`язку щорічного подання декларацій в установлені строки.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щороку до 1 квітня подавати щорічну декларацію за попередній рік. Ця норма поширюється, зокрема, на посадових осіб місцевого самоврядування, у тому числі на ОСОБА_1 , якого віднесено до відповідного кола суб`єктів декларування згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону. Таким чином, подання щорічної декларації є обов`язком, незалежно від обставин, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з п. 2-7 Розділ ХІІІ "Прикінцеві положення" вищевказаного Закону, установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій-чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше. Декларації, подані під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого статтею 45 цього Закону. Суб`єкти декларування, які подали такі декларації, мають право протягом 14 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" звернутися до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо подання виправленої декларації за відповідний звітний період. Національне агентство з питань запобігання корупції забезпечує такому суб`єкту декларування можливість подати виправлену декларацію за відповідний звітний період протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем одержання відповідного звернення суб`єкта декларування.

ОСОБА_1 08.07.2015 ознайомлений з попередженням про обмеження, пов`язанні з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби під особистий підпис.

Як вбачається з фотокопії публікації декларацій особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) ОСОБА_1 подав декларації 10.04.2025, 09.04.2025 та 04.04.2025.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав річні декларації.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується його поясненнями, наданими у судовому засіданні, протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язання з корупцією № 370/2025 від 31.07.2025, № 372/2025 від 31.07.2025, № 369/2025 від 31.07.2025, № 371/2025 про від 31.07.2025, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 14.04.2025, послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період з 11.10.2023 по 11.04.2025, фотокопіями публікацій декларацій особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) ОСОБА_1 , розпорядженням міського голови від 28.02.2014 року №61-р14 «Про призначення ОСОБА_1 », службовою характеристикою від 09.06.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 09.06.2025, положенням про відділ «Оперативна служба» Черкаської міської ради (в новій редакції) від 23.05.2013 №3-1682, рішенням про структуру, загальну чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів від 23.05.2013 №3-1682, попередженням про обмеження, пов`язанні з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного ; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

До обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, суд відносить визнання ОСОБА_1 вини, його щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим застосувати ст. 22 КУпАП, зважаючи на те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, усвідомив свою протиправну поведінку, даним правопорушенням шкоди фактично не заподіяно, відсутні негативні наслідки скоєного адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, обставини, за яких вчинено адміністративне правопорушення, суд приймає рішення про звільнення особи від відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись оголошенням усного зауваження.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи, зокрема, при оголошенні усного зауваження.

Крім того, враховуючи, що у п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст.22, ч. 3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому не має підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.22, 23, 40-1, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП.

За малозначністю адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і обмежитися усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси В.В. Пронька