Справа № 450/3195/25 Провадження № 3/450/1859/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 22.07.2025 р. від ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 390780, який 13.07.2025 р. о 23 год. 05 хв. складено інспектором ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марушечко Ю.Р., 13.07.2025 р. о 21 год. 50 хв. на вул. Центральній, в с. Жирівка, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 керував механічним транспортним засобом марки «LIGIER EG466XR» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніня. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 3541 позитивний і становить 0,24 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

28.08.2025 року захисником ОСОБА_1 . Пигель Л.І. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомилась 04.09.2025 року, про що розписалась письмово.

В судовому засіданні захисник Пигель Л.І., з думкою якої погодився ОСОБА_1 , просили закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказали, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування водієм ОСОБА_1 13.07.2025 р. о 21 год. 50 хв. на вул. Центральній, в с. Жирівка, Львівського р-ну, Львівської обл., механічним транспортним засобом марки «LIGIER EG466XR». Зазначили, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП можлива лише у випадку встановлення факту керування такою особою транспортними засобами, докази на підтвердження чого у даному випадку відсутні. Крім цього, при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі. Окрім наведеного, службовими особами ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області не роз`яснено ОСОБА_1 жодних його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України, в тому числі можливості скористатись професійною правничою допомогою. Додатково вказала, що результат тесту № 3541, який становить 0,24 ‰, перебуває в межах допустимої похибки вимірювального пристрою та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Додатково повідомила, що службовими особами ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області не дотримано вимог профільного закону, а саме ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», яка передбачає можливість поліцейського зупиняти транспортні засоби у встановлених законом випадках, чого не дотримано в даному випадку.

Заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши відеозаписи з СД-дисків, розглянувши матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Як вбачається із відеозаписів на СД-диску, розмова службових осіб ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області та ОСОБА_1 розпочинається на польовій дорозі у невстановленій місцевості, де ОСОБА_1 і працівники поліції перебувають поблизу службового автомобіля. Працівниками ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в останнього виявлено ознаки такого, а саме почервоніння шкірного покриву обличчя. ОСОБА_1 повідомив, що почервоніння шкірного покриву обличчя може бути зумовлене низьким тиском, однак погодився пройти тест на визначення стану сп`яніння на місці зупинки. Після проведення замірів за допомогою алкотестера «Драгер 6810», такий видав результат 0,24 ‰, внаслідок чого службова особа ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області повідомила ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, який розглядатиметься Пустомитівським районним судом Львівської області.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.»

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи в ньому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Всупереч вимог ст. 251 КУпАП працівниками поліції не надано доказів на підтвердження факту керування особою ОСОБА_1 механічним транспортним засобом марки «LIGIER EG466XR», якого не зафіксовано на відеозаписах з СД-диску, що у даному випадку дає підстави вважати зупинення працівниками поліції ОСОБА_1 в якості пішохода.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що особа ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв"язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції такий не був зобов"язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Аналогічної позиції дотримувався Чернівецький апеляційний суд у постанові від 13.10.2022 р. по справі №718/1824/22, висновки якого повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 р. у справі № 686/11314/17.

Окрім цього, у випадку керування ОСОБА_1 механічним транспортним засобом марки «LIGIER EG466XR», зупинка такого здійснена працівниками поліції незаконно та не у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», яка передбачає виключні випадки, коли поліцейський може зупинити транспортний засіб.

Як вбачається з мотивів рапорту інспектора ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Марушечко Ю.Р. від 14.07.2025 року, зупинка механічного транспортного засобу марки «LIGIER EG466XR» відбулась у зв`язку із порушенням водієм такого ПДР України, а саме здійснення руху по зустрічній смузі.

Водночас, як встановлено судом із відеозаписів на СД-диску, спілкування ОСОБА_1 із службовими особами відбувається на польовій дорозі у невстановленій місцевості, на якій відсутня будь-яка розмітка, з огляду на що слід прийти до висновку про свідоме внесення інспектором ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марушечко Ю.Р. в офіційний документ завідомо неправдивих відомостей.

Окрім наведеного, інспектор ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Марушечко Ю.Р. зазначаючи у рапорті від 14.07.2025 року факт порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, не надає доказів на підтвердження притягнення останнього до адміністративної відповідальності за згадане вище адміністративне правопорушення, що свідчить про фабрикування службовими особами ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області процесуальних документів, або ж можливої їх зацікавленості не виконувати вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів з метою уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Додатково слід вказати, що рапорт поліцейського в розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 20.05.2020 р. у справі №524/5741/16-а.

Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов"язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов"язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов"язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказаних вимог не дотримано працівниками поліції, оскільки в матеріалах справи відсутні відеозаписи на підтвердження обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 № 390780 від 13.07.2025 року, а відеозйомка розпочалась при проходженні ОСОБА_1 тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров"я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров"я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров"я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров"я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров"я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09.11.2015 р. за №1452/735 України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Водночас, вказаної процедури не дотримано працівниками ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, оскільки особі ОСОБА_1 не повідомлено про можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, як і не з`ясовано його думку щодо результату тесту.

Натомість, інспектор ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Марушечко Ю.Р. після проголошення результату тесту одразу наголосив особі ОСОБА_1 про те, що на нього будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, неповідомивши особі права, які передбачені КУпАП та Конституцією України, що свідчить про упередженість та зацікавленість вказаної службової особи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Диспозицією частини другою статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390780 від 13.07.2025 року складений за керування ОСОБА_1 механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту якого 0,24 ‰.

Згідно п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до Інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810» технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема, при температурі від - 5 до + 50 градусів Цельсія у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84 % (проміле) реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,24 + 0,042 % (проміле), тобто у межах від 0,2 до 0,28 % (проміле).

Зі змісту п. 7 розділу II Інструкції на наявність стану алкогольного сп`яніння після проведення тесту за допомогою спеціальних технічних засобів вказує останній цифровий показник, що є більшим за 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто прилад Drager Alcotest 6810 має допустиму похибку ± 0,042 проміле, отже результат тесту, з урахуванням похибки, складав від 0,198 до 0,282 проміле.

Враховуючи викладене, в організмі ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6810 виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 4 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов"язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Позиція Верховного Суду, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, викладена в Постанові від 08.07.2020 р. у справі №463/1352/16-а.

Також слід звернути увагу на приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р.), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р.), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 р., відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням викладеного вище, долучені до матеріалів адміністративної справи письмові процесуальні документи, не можуть свідчити про вчинення особою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є недопустимими доказами, які здобуті всупереч вимог чинного законодавства з істотними порушеннями, а тому не приймаються до уваги.

Окрім наведеного, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Так, у рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» Європейський суд з прав людини відмітив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що заявниці не було надано можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відтак, відсутність роз`яснень інспектором ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марушечко Ю.Р. прав та обов`язків ОСОБА_1 , в тому числі на реалізацію його права щодо отримання правової допомоги, порушило конституційні права людини і громадянина, а також порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного вище, матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «А» ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Наведене свідчить про фабрикування інспектором ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марушечко Ю.Р. матеріалів адміністративної справи, зокрема безпідставне складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з долученням письмових доказів, до яких внесено завідомо неправдиві відомості.

Оскільки відсутні докази порушення особою ОСОБА_1 п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, провадження в справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Вказані обов`язки не виконані інспектором ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Марушечко Ю.Р., що свідчить про відсутність певного рівня його кваліфікації, зокрема сукупності спеціальних знань та практичних навичок, які визначають ступінь підготовленості до виконання професійних функцій обумовленої складності, або ж можливого умислу не виконувати вимоги Кодексу України про адміністративні порушення та інші підзаконні нормативно-правові акти з інших підстав, а також відсутність належного реагування на такі порушення керівника вказаного правоохоронного органу.

З огляду на вказане, слід звернути увагу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області на викладені у постанові обставини, для перевірки посадових осіб на відповідність займаним посадам та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звернути увагу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області на факти, наведені в постанові, для перевірки посадових осіб на відповідність займаним посадам та притягнення до дисциплінарної відповідальності, а про наслідки виконання постанови зобов"язати повідомити Пустомитівський районний суд Львівської області.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 18.09.2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.