Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/751/25
Категорія ст.485 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці Державної митної служби України Красильникової С.А., захисника адвоката Алексеєва С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 14 травня 2025 року, якою закрито провадження у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачене ст. 485 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 14 травня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді місцевого суду, управлінням боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Житомирської митниці під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства при митному оформленні товару встановлено, що 31 березня 2023 року до митного поста «Бердичів» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці особою уповноваженою на роботу з митними органами ТОВ «Поліссяброксервіс» ОСОБА_1 до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію № 23UA89U6, на товар (легковий автомобіль): марка - NISSAN; модель - QASHQAI; номер кузова - НОМЕР_1 ; тип двигуна - БЕНЗИН; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1197смЗ; тип кузова - універсал; такий що був у використанні; призначення - для перевезення пасажирів; країна виготовлення - GB; календарний рік виготовлення - 2015; модельний рік виготовлення - 2015; дата першої реєстрації 23 січня 2015 року, країна відправлення/експорту - DK (Данія), та товаросупровідні документи на вказаний товар: купчий документ (invoice) від 23 березня 2023 року №1466, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23 січня 2015 року № НОМЕР_2 .

Товар ввезено на митну територію України 29 березня 2023 року згідно документу контролю доставки - ЕМД типу IM EE № 23UA62U0 через зону діяльності Волинської митниці. Згідно товарно-супровідних документів та ЕМД № 23UA89U6, одержувач/імпортер (графа 8) громадянин України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 від 20 вересня 2018 року орган, який видав 1810 (Житомирська обл., м. Житомир, вул. Старочуднівська, 12/77, кв. 87); особа, відповідальна за фінансове врегулювання (гр. 9): ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_4 від 07 жовтня 2015 року виданий Бердичівським PC УДМС України в Житомирській обл., (Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Новоіванівська, буд. 23, кв. 116, Україна); декларант (графи 14, 54): ТОВ «Поліссяброксервіс» особою, уповноваженою на роботу з митницею ОСОБА_1 ; код товару (графа 33): ; країна походження (гр. 34): Великобританія (GB); валюта та загальна фактурна вартість (гр. 22): EUR 6000,00; митна вартість товару визначена за резервним методом (графа 45) і становить 318 249,60 гривні.

У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД № 23UA89U6 особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Поліссяброксервіс» ОСОБА_1 зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 318 249,60 ставка 10%, сума - 31 824,96 грн, акциз на транспортний засіб (вид платежу 185), основа нарахування 1197CMQ, ставка 350,00 EUR, сума 16 666,33 грн та ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 366 740,89 грн, ставка 20%, сума - 73 348,18 грн.

Під час перевірки ЕМД №23UA89U6 та товаросупровідних документів, 04 березня 2024 року управлінням боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації, для уточнення року виробництва (2014/2015) транспортного засобу, оскільки в технічному паспорті від 23 січня 2023 року за №14747085/14354388 зазначена 23 січня 2015 року (декларантом заявлено календарний та модельний рік виготовлення - 2015), було направлено запит директору ТОВ «Мотор Транс Груп» (вих. Житомирської митниці 7.19.3/20/1715 від 04 березня 2024 року) з проханням надати інформацію згідно заводської бази даних про календарний рік виготовлення та дату першої реєстрації (введення в експлуатацію).

Після отримання відповіді від керівника ТОВ «Мотор Транс Груп» за вих. №18/24 від 06 березня 2024 року (вх. №2246/13-20 від 06 березня 2024 року), встановлено, що транспортний засіб з номером кузова VIN - НОМЕР_1 , згідно наявної бази виробника NISSAN дата проведення передпродажної підготовки автомобіля марки: NISSAN; - модель - QASHQAI; - номер кузова - НОМЕР_1 23 січня 2015 року, рік виготовлення - 2014.

На думку автора протоколу, декларантом або особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Поліссяброксервіс» ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів необхідно було врахувати календарний рік виготовлення транспортного засобу 2014 року та застосувати коефіцієнт «8» щодо визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611-VIII.

Представник податкового органу зазначив, що за ЕМД № 23UA89U6 від 31 березня 2023 року, заявлена ставка акцизного податку на товар (у сумі 350 євро) була розрахована, виходячи з того, що рік виготовлення транспортного засобу є - 2015, і в такому випадку, як зазначено вище, підлягали б сплаті митні платежі у сумі 121 839,47 грн (в тому числі ввізне мито - 31 824,96 грн, акцизний податок - 16 666,33 грн, податок на додану вартість - 73 348,18 грн). При митному оформленні даного товару, як такого, що виготовлений 2014 року, станом на дату подання 31 березня 2023 року ЕМД №23UA89U6, ставка акцизного податку становила б «400 євро». При цьому, у графі 47 (нарахування платежів) ЕМД №23UA89U6 особою, уповноважена на роботу з митницею ТОВ «Поліссяброксервіс» ОСОБА_1 , повинно було зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 318 249,60 грн, ставка 10%, сума - 31 824,96 грн, акциз на транспортний засіб (вид платежу 185), основа нарахування 1197CMQ, ставка 4 400,00 ЕUR, сума - 19 047,24 грн та ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 369 121,80 грн ставка 20%, сума - 73 824,36 грн.

Отже, дії ОСОБА_1 при формуванні та подачі електронної митної декларації №23UA89U6 щодо зазначення у вказаній митній декларації неправдивих відомостей щодо календарного року виробництва (виготовлення) товару (легковий автомобіль: NISSAN; - модель - QASHQAI; - номер кузова - НОМЕР_1 ), на думку представника митниці, призвели до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному податку на 2380,91 грн, по ПДВ на 476,18 грн, всього на загальну суму 2857,09 грн, що має ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Мотивуючи ухвалене рішення місцевий суд вказав, що не вбачає вини у заявлені ОСОБА_1 у митній декларації недостовірної інформації щодо календарного року виготовлення транспортного засобу з метою зменшення розміру митних платежів, оскільки інформація вносилась на підставі наявних у особи документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину.

В апеляційній скарзі представник Житомирської митниці просив постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення в межах санкції цієї статті. Вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які доводять вину та дозволяють притягнути особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, до відповідальності. Зазначає, що дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ст. 485 МК України, а рішення місцевого суду є необґрунтованим. Представник митниці вважає, що ОСОБА_1 повинен був вказати достовірні відомості щодо року виготовлення транспортного засобу, а у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

В судовому засіданні представник Житомирської митниці Красильникова С.А. доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити. Захисник адвокат Алєксеєв С.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, зважаючи на її необґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винуватого до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст. 485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Крім того, закріплення законодавцем у диспозиції статті 485 МК України спеціальної протиправної мети у формі звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено виключно з прямим умислом. Тільки за наявності умислу особа може бажати досягнути певного результату.

Щодо необхідності доведеності наявності саме прямого умислу в особи при встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, наголосив і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 06 червня 2018 року у справах № 607/1866/17 та № 607/2391/17.

Тобто для притягнення до відповідальності згідно зі статтею 485 Митного кодексу України у цьому випадку необхідно довести наявну в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мету неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та наявність прямого умислу, а саме те, що особа повинна усвідомлювати протиправність своїх дій і бажати (для досягнення поставленої мети) настання певних наслідків.

У свою чергу, апеляційний суд дійшов висновку про те, що місцевий суд на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, аналізу та належної правової оцінки наявних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Судом встановлено, що згідно повідомлення Територіального сервісного центру МВС №1842, від 18 квітня 2025 року №31/35/1842-4734-2025, реєстрація транспортного засобу NISSAN QASHQAI, номер кузова НОМЕР_5 , здійснювалось на громадянина ОСОБА_3 за заявою № повіреної особи ОСОБА_5 , що діяв за довіреністю серія НСК №028761 від 20 березня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Юрчук Н.І. Документи, що стали підставою для реєстрації даного автомобіля є вантажно-митна декларація №23UA89U6 від 31 березня 2023 року, свідоцтво про реєстрацію іноземної держави №14354388, сертифікат відповідності UA.015.0001310-23 від 03 квітня 2023 року, висновок експертного дослідження від 14 квітня 2023 року №06/1842/2260.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил слугувало те, що згідно з митною декларацією, календарний рік виготовлення автомобіля марки NISSAN QASHQAI, номер кузова НОМЕР_5 , декларант вказав 2015 рік, однак дійсною датою виготовлення вказаного транспортного засобу є 2014 рік, що додатково виявлено митним органом.

Як правильно зазначено судом першої інстанції згідно з п. 8 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України № 1118 від 17 листопада 2005 року (далі Правила), визначення року виготовлення транспортного засобу (далі ТЗ) здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників транспортних засобів зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники транспортних засобів, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера транспортного засобу. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер транспортного засобу, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення транспортного засобу приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату виготовлення транспортного засобу, який перебував у користуванні визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу.

Датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена у спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорт німецького зразка або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі неможливості визначення року виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на транспортного засобу.

У п. 220 ч. ст. 14 Податкового кодексу України, що рік виготовлення транспортного засобу календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах, а у пункті 163 цієї ж статті визначено, що перша реєстрація транспортного засобу це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше; новий транспортний засіб , що не має актів державної реєстрації уповноважених органів у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію (п. п. 14.1.124 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Транспортні засоби, що використовувалися, транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (п.п. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 ПКУ). Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, то вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

У разі відсутності реєстраційних документів дати виготовлення транспортних засобів за основу береться дата першої реєстрації транспортних засобів як дата початку використання транспортного засобу.

Як з`ясовано у суді першої інстанції ОСОБА_4 діяв у відповідності до пункту 8 Правил та обґрунтовано при декларуванні взяв за основу рік виготовлення автомобіля, визначений з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу, оскільки за попередніми методами неможливо було визначити рік виготовлення транспортного засобу на підставі ідентифікаційного номеру, що не заперечується сторонами.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з наявних у ОСОБА_4 документів, зокрема й ідентифікаційного номера транспортного засобу марки NISSAN; - модель - QASHQAI; - номер кузова VIN - НОМЕР_1 , неможливо визначити рік виготовлення автомобіля, а датою першої реєстрації, зафіксованою в свідоцтво про реєстрацію автомобіля є 2015 рік. Інших відомостей про рік виготовлення в офіційних документах на автомобіль не відображено. ОСОБА_4 не мав підстав зазначити менший рік, за той який зазначено в документах.

Тому зазначення декларантом при заповненні митної декларації календарну дату першої реєстрації автомобіля - 2015 рік, на думку суду є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Разом з тим суд першої інстанції правильно врахував, що діючими Правилами не передбачено обов`язок декларанта направляти запити до офіційних дилерів або додатково проводити експертні дослідження ТЗ при наявності дати першої реєстрації автомобіля в реєстраційних документах. Представником митного органу не спростовано достовірність інформації, зазначеною у названих документах.

Інших документів, котрі б давали декларанту об`єктивні підстави вказати іншу дату реєстрації на день митного оформлення транспортного засобу, не було.

Доказів щодо внесення будь-яких змін у VIN коді або свідчення підробки документів ОСОБА_4 , які подавались для декларування, не надано.

Під час заповнення митної декларації ОСОБА_1 зазначено рік виготовлення транспортного засобу відповідно до встановленої Правилами норми, згідно з якою, в разі неможливості визначення року виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером, роком виготовлення вважається рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на транспортний засіб.

Відтак висновок суду першої інстанції, що під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини, є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясувавши обставини справи, дослідивши всі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого адміністративного правопорушення та закрив провадження у справі.

Порушень законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюка А.В., залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 14 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь