ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.,

захисника Півторак І.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , вул.

14.01.2025 року о 11:49 год. біля будинку 16 в провулку 3-му Водопроводного, керував транспортним засобом «Audi Q8», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена рухливість, жвавість ходи й мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 дав суду покази про те, що він свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення не визнає та пояснив, що 14.01.2025 року біля 11 год. виїхав з дому, повіз доньку до школи, трохи запізнювалися, бо у нього був прийом у лікаря. По дорозі вони заїхали до його дружини на Середньофонтанську забрати портфель та він пересік дві суцільні. В подальшому, його зупинила поліція, при цьому зазначив, що він знав причину зупинки, а тому коли до нього підійшла поліцейська вона почала на нього кричати, він сказав їй «штрафуйте» та сів до авто. В подальшому, вона сказала, що вбачає в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, що в нього тремтять руки і бліде обличчя. Йому пропонували проїхати кудись, проте він сказав, що з цією особою він нікуди не поїде, потім він подзвонив захиснику та він сказав їхати до медичному закладу, підійшовши до поліцейської та сказавши що хоче пройти освідування, остання з пустим протоколом сказала, що вона вже почала його складати.

Захисник Півторак І.І. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, співробітниця під час оформлення протоколу дзвонила іншій особі, виражалась нецензурно, вела себе не професійно. В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження невиконання вимог поліцейських та про проведення поверхневого огляду ОСОБА_1 , більш того сам огляд мав ознаки на обшуку, що вимагає відповідної процедури оформлення. Окрім того, поліцейські належним чином не пояснили ознаки наркотичного сп`яніння та як вони відносяться до ОСОБА_1 , натомість на відеозаписі відсутні такі ознаки. На відеозаписі зафіксовано, що співробітник поліції Мозгова образилась на ОСОБА_1 і сказала, що «підвищувати голос на неї було помилкою», що й стало формальною підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 . При цьому, з відеозапису долученого до протоколу також вбачається, що в діях поліцейських є ознаки перевищення меж службових повноважень.

Заслухавши притягуваного та його захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив докази, зібрані у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №115448 від 14.01.2025 року, відповідно до якого 14.01.2025 року о 11:49 год. біля будинку 16 в провулку 3-му Водопроводного, керував транспортним засобом «Audi Q8», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена рухливість, жвавість ходи й мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 14.01.2025 року, згідно якого у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає обстановці, підвищена рухливість, жвавість ходи та мови, неприродна блідість обличчя;

- відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, суд зауважує на тому, що поведінка ОСОБА_1 з часу відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про його не бажання проходити такий огляд, а тому його посилання, що на початок складення протоколу він був згоден на проходження освідування, суд не приймає до уваги.

Так, доводи притягуваного про те, що він був згодний пройти огляд, але поліцейські йому відмовили спростовуються відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні, переглядом якого встановлено, що після того як співробітники поліції висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пояснивши це тим, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється пройти такий огляд будучи обуреним некоректною поведінкою поліцейської. Далі, під час спілкування, ОСОБА_1 від`їжджає з місця зупинки та поліцейські його переслідують і зупиняють, де знов іде мова, що ОСОБА_1 відмовляється на вимогу поліцейських медичний пройти огляд на стан сп`яніння. Лише після того, як поліцейські почали складати протокол, він підійшов до службового автомобіля і висловив згоду пройти огляд у відповідному медичному закладі.

Оцінюючи події, які відбувались на місці зупинки, суд наголошує, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306.

За змістом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Отже знання нормативних актів, якими врегульовується в Україні дорожній рух та його безпека, презумується, а відтак, ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи посвідчення водія мав знати та неухильно виконувати вимоги, в тому числі п.2.5 ПДР, який імперативно встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суд констатує, що хоча відеозапис і містить фрагмент, де ОСОБА_1 говорить, що згоден пройти медичний огляд у відповідному медичному закладі, але ця дія ним вчинена лише після того як поліцейські почали процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності (складання протоколу), але до цього моменту всі дії та розмови притягуваного, які зафіксовані на відеозаписі беззаперечно свідчать про стійке небажання та ухилення (відмову) ОСОБА_1 пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Суд визнає, що дії ОСОБА_1 до моменту надання поліцейському згоди на проходження огляду, свідчать лише про те, що його нібито згода на проходження огляду на стан сп`яніння була вдаваною і не мала на меті виконання законних вимог поліцейського, щоб у подальшому, з метою уникнути відповідальності, стверджувати, що він від такого огляду не відмовлявся.

Відтак, дослідженим судом відеозаписом спростовані твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відтак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина підтверджена в суді належними та допустимим доказами.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №115448 від 14.01.2025 року, 14.01.2025 року о 11:49 год. біля будинку 16 в провулку 3-му Водопроводного, керував транспортним засобом «Audi Q8», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена рухливість, жвавість ходи й мови, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; зіниці очей, які не реагують на світло, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Водночас, суд вважає слушними твердження сторони захисту щодо наявності у поведінці співробітників патрульної поліції при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 ознак перевищення меж службових повноважень і, такі доводи, які знайшли свого підтвердження на відеозаписі, дослідженому судом не можуть залишитись без відповідного реагування суду.

Так, відповідно до положень Закону України «Про національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. У діяльності поліції забороняються будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками (ст.ст.6-8 Закону).

Розділом ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016, визначено основні вимоги до поведінки представника поліції, зокрема у тому числі такі як обов`язок професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики…

З наявного та дослідженого судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , до автомобіля останнього підбігає працівник патрульної поліції ОСОБА_2 , яка після того як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля починає на нього кричати та звинувачувати у невиконанні вимог поліцейських про зупинку транспортного засобу, що не відповідає дійсності, та спростовується долученим до протоколу відеозаписом.

Окрім того, на долученому до протоколу відеозаписі міститься розмова співробітника патрульної поліції ОСОБА_3 , яка дозволяє собі використовувати непритаманну поліцейським манеру спілкування зокрема висловлюватись в бік ОСОБА_1 нецензурними словами, зазначати відносно останнього, що він «мажор, багатий тип, дасть двушку», а також що «підвищувати голос на неї було помилкою».

Отже, з відеозапису вбачаються ознаки порушення поліцейською ОСОБА_4 під час виконання нею службових обов`язків порушення ЗУ «Про національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських, які проявились у відкритому виявленні неповаги до гідності ОСОБА_1 за ознаками його майнового стану, у нестриманій, неконтрольованій поведінці та емоцій під час спілкування, що очевидно впливало на подальшу процедуру спілкування з ОСОБА_1 (проведення його огляду та огляду його автомобіля), використання у спілкуванні ненормативної лексики та образливих та погрозливих висловів в бік особи притягуваного за ознаками його майнового стану.

Надалі, співробітники патрульної поліції, зокрема ОСОБА_2 вважала за необхідне відповідно до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» провести поверхневу перевірку особи та транспортного засобу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

Разом із цим, будь-яких підстав для здійснення поверхневої перевірки ані ОСОБА_1 , ані його транспортного засобу не було. Вказані огляди, які мали ознаки обшуку, були проведені виключно на припущеннях співробітника поліції Мозгової В., в якої було явне, неприкрите неприязне ставлення до ОСОБА_1 через його матеріальне становище. Більш того, фактично співробітниками поліції було здійснено не поверхневу перевірку особи та транспортного засобу, а фактично був проведений обшук особи та транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про перевищення ними меж службових повноважень.

За встановлених обставин, суд, керуючись засадами законності вважає за необхідне копію цієї постанови направити начальнику Управлення патрульної поліції в Одеській області для вжиття заходів реагування щодо працівників поліції в Одеській області, які 14.01.2025 року складали протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №115448, відносно ОСОБА_1 , поводились непрофесійно, некоректно, що містило ознаки перевищення службових повноважень.

При цьому, суд окремо зауважує, що вище вказані обставини щодо некоректної поведінки поліцейських не спростовують в цілому докази зібрані у справі, оскільки такі докази здобуті не в наслідок дій поліцейських, про які ідеться вище і не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Копію постанови направити начальнику Управлення патрульної поліції в Одеській області для вжиття заходів реагування щодо працівників поліції в Одеській області, які 14.01.2025 року складали протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №115448, відносно ОСОБА_1 , поводились непрофесійно, некоректно, що містило ознаки перевищення службових повноважень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/1026/25

Номер провадження №3/522/1751/25

Головуючий суддя Русєва А.С.