Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 червня 2025 року о 16:00 в м. Луцьку по вул. Конякіна, 37 керував транспортним засобом «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по ній внаслідок чого трапилось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, 10 червня 2025 року в м. Луцьку по вул. Конякіна, 37 керував транспортним засобом «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та вживав спиртне/алкоголь після ДТП, яка відбулась 10 червня 2025 року об 16:00 в м. Луцьку по вул. Конякіна, 37 за його участю, що підтверджується тестом № 2278 від 10 червня 2025 року, результат огляду 3,76 %, чим порушив вимоги п.2.10(Є) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішення місцевого суду, як вбачається з апеляційної скарги в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно є незаконним та необґрунтованим. Вказує, про те, що алкогольні напої він вживав до ДТП, а працівникам поліції сказав, що після, оскільки думав, що його не притягнуть до відповідальності.

З огляду на вищевикладене просить, оскаржувану постанову щодо нього за ч.4 ст. 130 КУпАП скасувати та постановити нове законне рішення.

Разом з тим, просить викликати та допитати в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.34) в судове засідання о 10 годині 20 хвилин 22 вересня 2025 року не з`явився, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до початку апеляційного розгляду до апеляційного суду не подавав.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративні правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст.130, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Водночас твердження апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 357767 та 357780 від 10.06.2025 року, складеними інспектором взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Шумером А.О., відносноОСОБА_1 за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 2-3);

- довідкою старшого інспектора з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП капітана поліції Поповича Р. від 12.06.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 від 10.08.1999 року (а.с.4);

- чеком з приладу «Драгер 6810», відповідно до якого результат тесту ОСОБА_1 становить 3.76‰, дані результату були стверджені його особистим підписом (а.с.5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці результат огляду на стан сп`яніння 3.76 %о (а.с.6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до ВМЦТЗ м. Луцька від 10.06.2025 року (а.с.7).

- схемою місця ДТП від 10.06. 2025 року (а.с.8);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.06.2025 року (а.с.12-13);

- рапортом поліцейської взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області рядовою поліції Марчук М.Т. від 10.06.2025 року, у якому остання виклала обставини виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень та їх документування, які узгоджуються із вище наведеними доказами (а.с.14);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 519193 від 10.06.2025 року, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.15).

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться відеозаписом наданим працівниками поліції, з якого окрім іншого вбачається, що при прибутті працівниками поліції на місце ДТП, ОСОБА_1 не заперечував, що саме під його керуванням транспортний засіб марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що вже після ДТП вживав алкогольні напої. Заперечив, що вживав алкогольні напої до ДТП. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810», ОСОБА_1 погодився, і його результат був позитивний - 3.76‰ проміле алкоголю. Щодо такого результату ОСОБА_1 не заперечував.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що він не вживав алкогольні напої після ДТП не заслуговують на увагу, оскільки такі є надуманими, безпідставними та спростовуються його ж поясненнями, де останній зазначив, що «випив склянку вина після ДТП» вказане підтвердив власним підписом (а.с.12), а також відеозаписом наданим працівниками поліції, з якого окрім іншого вбачається, що ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що вже після ДТП вживав алкогольні напої. Заперечив, що вживав алкогольні напої до ДТП.

Будь-які інші доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнення відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП при обставинах, встановлених постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року.

Рішення місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності достатньо вмотивоване, обґрунтоване і переконливе. Порушень його процесуальних прав судом не допущено. Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст. 33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, є розмірним до вчинених ним правопорушень і справедливим.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суді першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року, щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк