П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., з участю секретаря Сіденко К.Л., прокурора Корсун А.О., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000014 від 09.09.2025, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, будучи особою, яка виконувала обов`язки завідувача канцелярією слідчого управління ГУНП в Луганській області, тобто здійснювала діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, та відповідно до пункту 1, підпункту «и» частини першої статті З Закону № 1700-УІІ, примітки до ст. 1726 КУпАП є суб`єктом відповідальності за порушення ст. 45 Закону № 1700-УІІ, Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», 01.04.2024 несвоєчасно без поважних причин подала щорічну (після звільнення) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (01.01.2023-31.12.2023), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не вважає, що мала обов`язок подавати декларацію, з огляду на те, що виконувала функції завідувача канцелярією тільки декілька місяців (у січні та лютому 2023 року), після цього була переведена на посаду діловода, потім перебувала у щорічній відпустці, у відпустці без збереження заробітної плати та у простої. Тобто роботу фактично не виконувала взагалі. Окрім того, навіть в ті місяці, коли вона була завідуючою канцелярію, організаційно-розпорядчих функції не виконувала, а просто займалась поштою. Але вирішила подати декларацію, так як зателефонували з відділу кадрів і сказали, що треба так зробити. Вона подала декларацію із запізненням, хоча і не вважала, що взагалі повинна була її подавати.

Прокурор вважав, що матеріалами підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так як вона несвоєчасно виконала обов`язок, передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тому з урахуванням особи правопорушника, просив накласти стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, необхідно зробити такі висновки.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Суб`єктами правопорушення за статтею 172-6 КУпАП є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також особи, прирівняні до них.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин, а суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. «а», «в-ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому ч. 1 ст. 45 Закону цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі та в матеріалах, наданих суду, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, зібрані матеріали справи, досліджені у суді, а саме: накази щодо призначення та щодо звільнення ОСОБА_1 з займаної посади від 09.06.2020 та 27.02.2023 (а.с.14,19,20,21,22), Послідовність дії користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо ОСОБА_1 ( а.с.16), попередження ОСОБА_1 про строки подання декларації та заборони, визначені ЗУ «Про запобігання корупції» від 26.02.2018 (а.с.26), письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( а.с.28-31), витяг з Реєстру декларацій ( а.с.53-76), - містять відомості про те, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, була обізнана про необхідність подання декларації, не подала її у строк, передбачений чинним законодавством.

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

При цьому, суд не може взяти до уваги позицію ОСОБА_1 , що вона не є суб`єктом декларування, з огляду на наступне.

Положеннями пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що суб' єктами, на яких поширюється його дія, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі посадові та службові особи інших державних органів.

Відповідно до п. 25 Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.11.2023 № 4 щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) у цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону), під «посадовими та службовими особами» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади; обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських функцій. Що стосується організаційно-розпорядчі функцій (обов`язків), то це обов`язки, поміж іншого, щодо здійснення керівництва трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники структурних підрозділів.

Отже головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність у неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та обсяг й характер здійснюваних повноважень.

Так, наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.02.2021 № 101 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача канцелярії слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, з якої була звільнена 01.03.2023.

Виходячи з листа заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.08.2025 № 39438/11118-2025, відповідно до посадової інструкції завідувача канцелярії слідчого управління до посадових обов`язків зазначеного працівника, поміж іншого, належало здійснення керівництва працівниками канцелярії (п. 2.17), організація ведення діловодства в слідчому управлінні (п. 2.1) ( а.с. 49-52).

Отже, ОСОБА_1 на посаді завідувача канцелярії слідчого управління Головного управління НП в Луганській області була наділена організаційно-розпорядчими функціями та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

До того, в матеріалах справи міститься Попередження ОСОБА_1 щодо необхідності і строків подачі декларації та поширення на неї заборон, визначених ЗУ «Про запобігання корупції», в якому вона особисто поставила свій підпис ще 26.02.2018, тобто явно була обізнаною щодо необхідності подачі відповідної декларації після звільнення.

Отже, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська