П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 вересня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 від 26.10.2023, орган, що видав, 6357, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №700488 від 25.08.2025, 22.07.2025 о 21 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне та фізичне насильство (ображав та вдарив), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково, вказавши, що дійсно між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 стався конфлікт, однак тілесних ушкоджень він їй не наносив.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні також пояснила, що дійсно між нею та її цивільним чоловіком, ОСОБА_1 , 22.07.2025 відбувся словесний конфлікт, однак, тілесних ушкоджень він їй не наносив, після конфлікту вони помирились.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Згідно з п.17 ч.1 ст. 1 ЗУ ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі докази у справі, вважає, що вчинення ОСОБА_1 дій фізичного характеру, а саме нанесення ударів ОСОБА_2 , як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, недоведено, враховуючи усні пояснення цих осіб безпосередньо в судовому засіданні, які заперечують факт нанесення тілесних ушкоджень.

Одночасно, оскільки як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 підтверджують, що 22.07.2025 між ними стався словесний конфлікт, суд констатує, що такі дії ОСОБА_1 також складають самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що виразилися у вчиненні ним домашнього насильства психологічного характеру, шляхом висловлення в сторону потерпілої образ.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи, а також усними поясненнями особи, відносно якої складено адміністративний протокол, та усними поясненнями потерпілої в судовому засіданні, доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що виразилось у вчиненні ним дій відносно своєї співмешканки психологічного характеру.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, передбачені ст.ст. 34, 35 КУпАП, часткове визнання ОСОБА_1 своєї вини.

Так, санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 605.60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя