Справа № 298/1079/25
Номер провадження 3/298/698/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Сідака П.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сковородино, Аморської області, росія, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, з вищою освітою, працюючої майстер-сержантом Держаної прикордонної служи військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону, такої, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146987

від 28.07.2025 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, а саме 28 липня 2025 року, близько 20 год.00 хв., військовослужбовець ОСОБА_1 , яка проходить службу у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів». О 10 год.00 хв. надійшла інформація від ППСР про затримання ними о 07 год.46 хв. шість гр. України. В ході розбору по факту порушення державного кордону було переглянуто записи з камер відео-спостереження та встановлено про рух невідомих осіб, що було зафіксовано на камеру, яка встановлена на напрямку 138 прикордонного знаку, з часом фіксації порушників з 06 год.19 хв. по 06 год. 40 хв. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ст.1, 2, 3, 4,5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, абзац 4 п.3.5 додатку 2 Наказу начальника прикордонного загону 289-ОД від 26.12.2024 тобто вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Сідак П.П., який не заперечив проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , зазначивши, що така обізнана про час та місце слухання справи та не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. При цьому обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив, вказавши, що ОСОБА_1 здійснювала свої повноваження у встановленому законодавством порядку. У протоколі від 28.07.2025 серії ЗхРУ № 146987 по випадку порушення державного кордону шістьма громадянами України не зазначено дати порушення державного кордону громадянами України (дата вчинення адміністративного правопорушення). Також звертає увагу суду на те, що протокол від 28.07.2025 складений 28 липня 2025 року, хоча зі змісту протоколу вбачається, що порушення державного кордону шістьма громадянами України в проміжку часу з 06 год.10 хв. по 06 год.19 хв. відбулося 29 липня 2025 року. Відтак, із врахуванням того, що ОСОБА_1 почала нести службу в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» о 20 год. 00 хв.

28 липня 2025 року, протокол є таким, складений передчасно, тобто ще до того, як відбулося порушення державного кордону. Та обставина, що порушення державного кордону шістьма громадянами України відбулося саме 29 липня 2025 року підтверджено і листом НОМЕР_1 прикордонного загону від 01.09.2025 № 02.2/11818-25Вих, який надійшов на адвокатський запит, де серед іншого зазначено, що за фактом порушення державного кордону 6-ма громадянами України наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 29 липня 2025 року № 2200-АГ «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування. Також, як зазначив захисник, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. В свою чергу, посилання на абзац 4 п.3.5 додатку 2 наказу начальника прикордонного загону № 289-ОД від 26.12.2024 не є посиланням на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, оскільки вказаний наказ затверджує лише «Методичні рекомендації щодо організації служби прикордонного наряду «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» на ділянці відповідальності підрозділів охорони державного кордону НОМЕР_1 прикордонного загону. З огляду на вищенаведене неможливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Як зазначає захисник, у даному випадку ОСОБА_1 фактично інкримінується адміністративне правопорушення, яке не доведено ні матеріалами адміністративної справи, ні протоколом про адміністративне правопорушення. У зв`язку з наведеним просить справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

За таких обставин неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи.

При цьому за змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204 КУпАП, не є обов`язковою.

Відтак суддя вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Заслухавши пояснення захисника Сідак П.П. дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, з урахуванням пояснень захисника ОСОБА_1 адвоката Сідака П.П., суддя встановила таке.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Відтак, диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є бланкетною як різновид відсильної диспозиції, яка для розкриття змісту її відсилає до інструкцій, правил і технічних норм.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП уповноваженою особою, яка його склала, не розкрита об`єктивна сторона складу цього правопорушення, не вказано, у чому саме полягало невиконання або неналежне виконання службових обов`язків .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до п. п. 4.1 п. 4 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на зауважив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: копію службового посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ; службову характеристику ОСОБА_1 ; письмове пояснення ОСОБА_2 від 28.07.2025.

Аналіз наведених доказів у їх сукупності не дає підстав для беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , вказано, що остання виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів». О 10 год. 00 хв. надійшла інформація від ППСР про затримання ними о 07 год. 46 хв. шість гр. України. В ході розбору по факту порушення державного кордону було переглянуто записи з камер відео-спостереження та встановлено про рух невідомих осіб, що обуло зафіксовано на камеру, яка встановлена на напрямку 138 прикордонного знаку, з часом фіксації порушників з 06 год.19 хв. по 06 год. 40 хв.

Водночас аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення показує, що такі не містять доказів, які б підтверджували ту обставину, що 28 липня 2025 ОСОБА_1 виконувала наказ на охорону державного кордону, а також стосовно ділянки, яка була ввірена такій особі. Також в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували факт несення служби ОСОБА_1 у день затримання шести громадян України.

Крім того, у протоколі йдеться про те, що о 10 год. 00 хв. надійшла інформація від ППСР про затримання ними о 07 год. 46 хв. шість громадян України. Проте зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів неможливо дійти висновку про день, в який вказані в протоколі про адміністративне правопорушення шестеро порушників були затримані.

Також, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, військовослужбовець ОСОБА_1 , яка проходить службу у відділі «Великий Березний», виконувала наказ на охорону державного кордону 28.07.2025 близько 20 год. 00 хв.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять жодних даних, які б указували на те, в чому саме проявилось недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

При цьому суддя наголошує, що згідно з положеннями КУпАП суд не уповноважений самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За наведених обставин, з урахуванням пояснень, наданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Сідаком П.П. у судовому засіданні, які заперечують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення достатніх доказів, які б указували на наявність в діях останньої адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ротмістренко О.В.