Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/593/25 Головуючий у суді І інстанції: Назаренко К.П.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженйя м. Павлоград, Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, працює інженером ТОВ «Ваговимірювальні системи», одружений, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 10.07.2025 о 12:30 в Кіровоградській області Новоукраїнському районі с. Олександрівка, дорога М30ОЕ50, керуючи транспортним засобом «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив перетин вузької суцільної лінії та почав обгін транспортного засобу який рухався попереду та здійснив поворот ліворуч, в результаті чого було здійснено зіткнення автомобіля «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_3 та транспортного засобу «ВАЗ 210930» р.н. НОМЕР_4 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1., 8.5.1., 14.6.а. Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову суду першої інстанції призначивши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він не оспорюю та визнає обставини дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі.

В той же час причиною дорожньо-транспортної пригоди окрім його протиправних дій стали і порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого він скоїв зіткнення з машиною марки ВАЗ 210930, державний номер НОМЕР_4 , що призвело до механічних пошкоджень цих транспортних засобів.

Отже, за обставинами подій дорожньо-транспортної пригоди саме автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» після порушення його водієм Правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 210930.

Таким чином, мала місце спільна вина двох водіїв - його та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», що не врахував суд при визначенні мені міри адміністративного стягнення, оскільки в цій ситуації його провина є частковою з огляду на причинно-наслідковий зв`язок між діями двох водіїв та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів (якби не порушення правил водієм автомобіля марки «Mitsubishi Outlande»r, то саме зіткнення машин би не сталося).

Тобто, він дійсно визнає, що порушив Правила дорожнього руху, але наслідки аварії пов`язані з діями також іншого водія, якого притягнутого до адміністративної відповідальності водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_3 .

Отже, обставини подій не свідчать про якісь особливо небезпечні чи зухвалі порушення ним Правил дорожнього руху, мала місце саме обопільна провина двох водіїв, що не врахував суд першої інстанції при призначенні мені адміністративного стягнення.

Також, при винесенні постанови необхідно врахувати обставини його трудової діяльності, які стосуються того, що йому постійно потрібен автомобіль у повсякденному житті для роботи у ТОВ «Ваговимірювальні системи-Сервіс», де він працюює на посаді сервісного інженера, наявність автомобіля та посвідчення водія є єдиною передумовою існування джерел для існування його та його сім`ї.

Так, вказане підприємство займається надання послуг на майже всій території нашої держави, він часто знаходжуся у відрядженнях по Україні, самостійно керуючи автомобілем. Саме під час перебування мене у відрядження по роботі і сталася дорожньо-транспортна пригода 10 липня 2025 року.

Таким чином, позбавлення його права керування транспортними засобами повністю позбавить роботи та можливості заробляти кошти для своєї сім`ї, що не врахував суд при винесенні постанови за даною справою.

Він є батьком нині вже дорослих трьох дітей, мешкає в м. Павлограді Дніпропетровської області разом із непрацюючою дружиною, сином та донькою, виключно позитивно характеризуюся за місцем проживання та роботи.

Його син ОСОБА_2 у відповідності до довідки травмпункту НКП ПЛІЛ ПМР №9440 04 вересня 2025 року травмувався в області лівої ноги, що призвело до необхідності перевезення дитини з метою її лікування. Такі життєві обставини, травма сина також вимагають надання йому допомоги із використанням автомобіля, що буде неможливим в разі позбавлення мене водійських прав.

Він є мешканцем м. Павлограда Дніпропетровської області, який знаходиться на відстані приблизно 100 км від фронту активних бойових дій, саме наше місто регулярно та постійно обстрілюється ворогом з використанням всіх можливих засобів повітряного нападу.

В разі позбавлення прав керування транспортними засобами він не зможе вчасно евакуювати себе та нашу родину в разі екстреної необхідності до безпечного місця, що поставить під загрозу наше життя та здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції змінити, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що він є мешканцем м. Павлограда Дніпропетровської області. Водійське посвідчення необхідне роботи у ТОВ «Ваговимірювальні системи-Сервіс», де він працюю на посаді сервісного інженера. Позбавлення права керувати транспортним засобом позбавить його т його рожину єдиних засобів для існування .

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними. Дані висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду, які є належними та допустимими.

Враховуючи те, що жодними учасниками не оскаржується доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначивши найбільш суворий вид стягнення, передбачений ст. 124 КУпАП, суддя врахував характер вчиненого правопорушення, яке спричинило за собою пошкодження транспортних засобів інших осіб, особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Однак, після ухвалення судом першої інстанції рішення про накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців ОСОБА_1 виявив бажання, щоб для нього застосували стягнення у виді штрафу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 працює ТОВ «Ваговимірювальні системи-Сервіс» на посаді сервісного інженера та йому необхідно постійно їздити на транспортному засобі з метою виконання своєї роботи.

Крім того, судом досліджено довідку інспектора з адміністративної практики сектору взаємодії з громадами Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що ОСОБА_1 07.07.2025 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме керував транспортним засобом поза населеним пунктами без увімкнутих денних ходових вогнів або ближнього світла фар.

Вищенаведені обставини та дані в їх сукупності дають підстави зробити висновок про те, що позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, за умови того, що основним видом його трудової діяльності є саме керування транспортним засобом, враховуючи інші зазначені дані про його особу, пом`якшуючі обставини, оскільки він у скоєному щиро розкаявся та конкретні обставини провадження і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, - не буде справедливим та необхідним покаранням у такому випадку.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , є повне визнання вини, щире каяття, атакож те, що він є єдиним утриманцем родини. До апеляційної скарги ОСОБА_1 додані характеристики з місця роботи та місця проживання відповідно до яких останній характеризується позитивно.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 має дружину, сина та доньку, які проживають разом з ним..

З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наведені дані про особу порушника, та обставини, що пом`якшують відповідальність, апеляційний суд вважає, що є достатні підстави для зміни постанови судді в частині накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи про те, що м. Павлоград знаходить під щоденними обстрілами, що може вимагати вжиття ОСОБА_1 заходів для збереження життя та здоров`я родини шляхом евакуації на транспортному засобі, а відсутність у нього права керувати транспортними засобами позбавляє його такої можливості, не заслуговують на увагу, оскільки у разі погіршення ситуації у м. Павлограді, пов`язаної із збройною агресією рф, що вимагатиме від засудженого вжиття заходів для евакуації його родини, останній не буде позбавлений можливості керувати транспортним засобом навіть без наявності у нього посвідчення водія, оскільки такі його дії вчинятимуться у стані крайньої необхідності, що відповідно до вимог ст. 39 КК не є кримінально караним діянням.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2025 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук