Справа № 577/5603/25
Провадження № 3/577/1677/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2025 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 450569 від 11.09.2025 року ОСОБА_2 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за наступних обставин, мовою оригіналу: «11.09.2025 13:20:00 в м.Конотоп по вул. Свободи, 23 водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Джеп компас д.н.з. НОМЕР_3 здаючи заднім ходом не був уважним не звернувся до сторонніх осіб за допомогою, не впевнився в безпечності маневру внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Опель віверо д.н.з. НОМЕР_4 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив п. 10.1 ПДР Ін. порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху».

У судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав та пояснив, що у вказані вище день та час керуючи власним автомобілем і рухаючись заднім ходом виїзжав з місця паркування біля залізничного вокзалу ст. Конотоп. У цей час потерпілий ОСОБА_1 також виїзжав на транспортному засобі із місця паркування і не впевнившись у небезпечності руху вчинив зіткнення з його автівкою. Удар прийшовся у заднє ліве крило.

Потерпілий ОСОБА_1 повністю підтвердив покази ОСОБА_2 та вказав, що у ДТП був винний саме він, оскільки не впевнився у небезпеці руху автомобіля заднім ходом.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів, що є об`єктивною стороною наведеної норми.

Таким чином для притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП необхідно встановити допущення ним порушень ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, а також причинний зв`язок між порушеннями та наслідком.

Відсутність хоча б однієї із цих ознак виключає відповідальність.

У даному випадку ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог пункту 10.1 ПДР за яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Дане порушення повиненно бути доведено певними доказами.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_2 у ДТП суду не представлено.

Із долучених до протоколу схеми місця ДТП, пояснень учасників пригоди та фотознімків пошкоджених транспортних засобів встановлено, що саме ОСОБА_1 керуючи автомобілем і рухаючись заднім ходом, не дотримавшись вимог п. 10.9 ПДР за яким під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, здійснив зіткнення з автівкою під керуванням ОСОБА_2 .

Отже, у зв`язку з порушеннями ПДР допущеними ОСОБА_1 , які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, і сталося зіткнення транспортних засобів.

З огляду на викладене провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 124, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко