ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4529/25

Номер провадження 3/495/1529/2025

12 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л., розглянувши матеріали, що надійшли відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 25 (тип Б) прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 за ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

20.06.2025 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 004091Е від 15.06.2025, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП із таким формулюванням 15.06.2025 о 14:35, під час здійснення прикордонного контролю осіб на вїзд в Україну від прикордонного наряду «Перевірка документів» майстер сержанта ОСОБА_2 надійшла доповідь про виявлення громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час в`їзду на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Німеччини НОМЕР_2 будучи у правових відносинах з Україною, громадянка України згідно із ст..2 Закону України « Про громадянство України». Своїми діями порушив вимоги ст. 9,12 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991 № 1777-XII, ч.2.ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль", ст..2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України в`їзду в Україну громадян України», п. 2 «Правил перетину державного кордону громадянами України» затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто вчинивла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій зазначено що її відомо про розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204 КУпАП відбудеться в Білгород-Дністровському міськрайонному судді Одеської області, у разі її відсутності просить взяти до уваги її пояснення та розглянути справу без її участі.Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно вимог статті 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами статті 278 КУпАП визначено, що орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення і виходячи з цього, не вправі вийти за межі протоколу.

Диспозиція частини 1 статті 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП становлять такі альтернативні дії: 1) перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади; або 2) спроба такого перетинання.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Статтею 3 даного Закону закріплено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57(далі - Правила).

Відповідно до пункту другого вказаних Правил, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України.

Регулювання порядку здійснення права громадянами України на перетинання державного кордону здійснює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України встановлюються правила перетинання державного кордону громадянами України.

Згідно статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» перетинання державного кордону громадянами України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього закону.

Однак, ОСОБА_1 документів, які дають право громадянину України на виїзд з України визначених статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», не надано.

Натомість ОСОБА_1 наданий паспорт громадянки Німеччини, що не узгоджується з вищевказаними приписами чинного законодавства, а відтак не є законною підставою для перетинання кордону.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №004091Е від 15.06.2025 року, у якому викладено суть адміністративного правопорушення, у якому викладено суть адміністративного правопорушення;

- поясненням ОСОБА_1 в яких зазначає що подала заяву на вихід із громадянства 18 або 17 червня 2021 року у посольстві Дюссельдорфу ( Німечинна), у 2022 році продовжила український паспорт чекала на відмову у громадянстві. Після закінчення терміну 2 роки у 2023 році вважаю, що відмова у громадянстві відбулась автоматично. У 2023 році набула громадянство і не вважаю себе громадянкою України на 21 червня 2025 року. Документи з посольства є в наявності можу надати почтою.

-рапортом майстера сержанта ОСОБА_3 від 15.06.2025 про виявлення ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в її діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до санкції частини першої статті 204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної небезпеки, не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини у справі та те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдала будь-якої шкоди державному або громадському порядку, тому суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним.

Відтак суддя вважає за необхідне у відповідності до статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно п. 3 ч. 1 ст.284 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

У зв`язку з тим, що за результатами розгляду зазначеної адміністративної справи адміністративне стягнення не накладається, судовий збір стягненню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 27, 33-35, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинною першою статті 204-1 КУпАП та на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 204-1Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Анна ТОПАЛОВА