Провадження № 3/643/80/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 105746, водій ОСОБА_1 , 19.10.2024 о 21 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Іскринська, 22 керував т.з. Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП внаслідок порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не брав, його інтереси захищала адвокат Круглих К.О., яка заперечила наявність в діях свого підзахисного складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Подала до суду клопотання про закриття провадження у справі від 16.01.2025 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. В подальшому надала до суду додаткові пояснення від 15.05.2025 та відповідь КНП ХОР «ОКНЛ» від 23.07.2025 на адвокатський запит в частині можливості проведення закладом охорони здоров`я огляду на стан сп`яніння за різними біологічними середовищами. Крім того, надала довідку з військової частини про перебування ОСОБА_1 на військвій службі, копію посвідчення офіцера, копію посвідчення учасника бойових дій та копії грамот, подяк та нагород військовослужбовця.

В судовому засіданні адвокат підтримала свою письмову позицію, яка узагальнено зводились до наступного.

Адвокат заперечила факт перебування свого підзахисного у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та на той момент виконував бойові завдання у м. Вовчанську Харківської області. Того вечора він повертався до м. Харкова та керував т.з. Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 . Оскільки вказаний автомобіль використовується у бойових завданнях, він мав зовнішні механічні пошкодження. З цих підстав був зупинений працівниками поліції. В ході розмови із поліцейськими останні повідомили водієві про наявність у них підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу. Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вважав таку вимогу поліцейських безпідставною. У подальшому водій все ж погодився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, куди був доставлений працівниками поліції. Надалі ОСОБА_1 був оглянутий лікарями та йому було запропоновано здати біологічне середовище (сечу) для проведення лабораторного дослідження. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не зміг відразу здати біологічне середовище хвилин для цього, а тому просив надати йому ще часу. При цьому адвокат посилається на недотримання лікарями п. 1.1.3 Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених МОЗ України та Українським центром наукової медичної інформації та патентно-ліцензійної роботи Харківської медичної академії післядипломної освіти 18.01.2011, згідно з якими при неможливості здати достатній об`єм сечі, обстежуваний повинен на пункті відбору зразків сечі випити приблизно 1 л. води і протягом 3 годин забезпечити здачу необхідної кількості сечі. Однак ОСОБА_1 не було запропоновано випити води та від нього вимагали здати біологічне середовище протягом 15-20 хвилин.

Незважаючи на це, поліцейськими та лікарями було констатовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння та кваліфіковано його дії як порушення вимог п.2.5 ПДР та безпідставно складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окремо захисник зазначає про порушення процедури складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем.

Зокрема, як вказує адвокат із посиланням на надані документи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в день складення протоколу про адміністративне правопорушення був залучений до виконання службових (бойових) завдань в ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Працівники поліції, які проводили огляд військовослужбовця, щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння були обізнані з його спеціальним статусом. Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Відтак, ОСОБА_1 за приписами ч.3 ст.266-1 КУпАП міг бути підданий огляду на стан алкогольного сп`яніння тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Оскільки цей порядок не був дотриманий працівниками поліції, тому процедура огляду відповідно до приписів ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами.

Насамкінець адвокат зазначила, що заклад охорони здоров`я ухилився від надання категоричної відповіді на адвокатський запит щодо можливості встановлення стану алкогольного сп`яніння на підставі аналізу крові, саме тому під час огляду від ОСОБА_1 вимагали виключно здати сечу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу положення ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як визначено п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зокрема, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог п. 2.5 ПДР України встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Конституційний Суд України у п. 4.1 рішення № 23-рп/2010 від 22.12.2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку із невиконанням водієм вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази на підтвердження таких обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до водія пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного/наркотичного сп`яніння;

- відмова водія пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного/наркотичного сп`яніння.

В ході судового розгляду переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та встановлено обставини, за яких було складено зазначений адміністративний матеріал.

Зокрема, судом встановлено та не заперечувалось захисником, що ОСОБА_1 дійсно керував т.з. Mitsubishi Pajero Sport, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений поліцейськими (21:24 хв. 19.10.2024 файл «export-1k6b1», файл «сухенко»). На відеозаписах також зафіксовані тривалі, беззмістовні, а іноді агресивні розмови ОСОБА_1 .

Як вбачається із відеозапису (файл «export-derd6»), ОСОБА_1 дійсно прибув разом із поліцейськими до КНП ХОР «ОКНЛ», де проходив огляд лікарем з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який тривав з 22:52 23:34. В ході огляду ОСОБА_1 не відмовлявся здати біологічне середовище, однак вказував на неможливість та просив ще часу.

Оцінюючи доводи адвоката щодо неможливості здати ОСОБА_1 біологічного середовища (сечі) для проведення медичного дослідження, суддя враховує наступне.

Згідно з п. п. 1.1.3 Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених МОЗ України та Українським центром наукової медичної інформації та патентно-ліцензійної роботи Харківської медичної академії післядипломної освіти 18.01.2011, при неможливості здати достатній об`єм сечі, обстежуваний повинен на пункті відбору зразків сечі випити приблизно 1 л. води і протягом 3 годин забезпечити здачу необхідної кількості сечі.

Однак, як встановлено з переглянутого відеозапису, процедура огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я тривала ~40 хв., а час для здачі біологічного середовища був ще менший, аніж встановлений зазначеними вище методичними рекомендаціями.

І хоча вказані методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом та не підлягають обов`язковому застосуванню, втім, за відсутності правової бази з цього питання, вони можуть бути певним орієнтиром при вирішенні питання щодо достатності часу, необхідного для здачі біологічного середовища.

Крім того, відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 11).

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 12).

Проте ОСОБА_1 не було запропоновано здати інші біологічні зразки для проведення дослідження, аби спростувати сумніви щодо неможливості ОСОБА_1 здати сечу.

Відтак в цій частині доводи сторони захисту заслуговують на увагу та є такими, що свідчать про недотримання процедури проведення огляду.

Твердження захисника про порушення процедури складання адміністративних матеріалів, з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому до нього підлягали застосуванню положення ст. 266-1 КУпАП суддя вважає помилковими, з огляду на таке.

Положення ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Тому для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Суддя зазначає, що у справі про адміністративне правопорушення суд не має права збирати за власною ініціативою докази на підтвердження винуватості та зобов`язаний розглянути справу в межах отриманих доказів. Обов`язок доведення факту вчинення особою адміністративного правопорушення, у даній справі, покладений на поліцейських.

Викладені у протоколі обставини та факти мають бути доведені поза розумним сумнівом, шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б виключали будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене та особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Наявність обставин, які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючі досліджені судом докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки: матеріали справи містять належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак, з огляду на вищенаведені порушення процедури медичного огляду, неможливо беззаперечно стверджувати, що водій ухилився від проходження відповідного огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.С. Замікула