П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Кондратенка Д.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

27.09.2024 о 02 год. 43 хв. в м. Ужгороді по вул. Олександра Хіри, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі ЗОНД в лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №392 від 27.09.2024. Дії ОСОБА_1 за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР) кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

18.12.2024 представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Кондратенком Д.В. було подано до суду письмові пояснення у порядку ст.268 КУпАП, в яких він вказав, що складений відносно ОСОБА_1 протокол є незаконним та необґрунтованим, складеним на підставі неналежних та недопустимих доказів. Обставини, викладені в ньому не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам. Вказаний протокол складений з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. А тому вважає протокол інспектора незаконним, а справу такою, що підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він його не вчиняв, дане правопорушення належним чином не зафіксоване, жоден з доданих до протоколу документів не містить в собі належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, зазначив, що працівниками поліції була порушена процедура освідчення на стан вживання алкоголю. Підтвердженням цього є матеріали справи, в яких відсутні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних засобів. Якщо б такий огляд пропонувався і ОСОБА_1 від нього відмовився, про це мало б бути обов`язково зазначено у фабулі протоколу.

Так само вказав, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 та у матеріалах справи направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Додав, що всупереч п. 11 розділу 2 Інструкції поліції ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України.

З огляду на що, вважає, що працівники поліції не надали до суду належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 будь якого адміністративного правопорушення, що вказує на безпідставність процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Зазначені в протоколі обставини події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не знаходять свого підтвердження матеріалами про адміністративне правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

13.01.2025 представник ОСОБА_2 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що під час складання спірних адмінматеріалів за ст.130 КУпАП, поліцейськими також була винесена постанова щодо ОСОБА_1 серії ЕНА №3141232 за ч.2 ст.126 КУпАП від 27.09.2024, яка була оскаржена до Ужгородського міськрайонного суду (справа №308/17258/24), і за результатом розгляду цього оскарження суд прийшов до єдиного законного рішення про скасування постанови та закриття справи, оскільки надані патрульною поліцією в судовому засіданні заперечення та докази не доводили факту керування ОСОБА_1 автомобілем при обставинах, викладених у оскаржуваній постанові, та не спростовували тверджень ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем до моменту його зупинки працівниками поліції. З огляду на викладене, представник вважає, що факт того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 137663 за ч.1 ст.130 КУпАП встановлений рішенням суду, яке набуло законної сили, отже є неспростовним та доведеним, що вказує на те, що провадження щодо ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання з`явився представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Кондратенко Д.В., обставини справи заперечив, просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, наведених у письмових поясненнях.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи свого представника, зазначив, що за кермом не перебував. Після оголошення перерви не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за номером телефону, зазначеним в заявці на отримання повісток в електронній формі. Окрім того, інформація про дату та час судового засідання була також відображена на офіційному веб-порталі судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

В судове засідання 23.04.2025 з`явилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазначила, що вона являється власником автомобіля марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 , 27.09.2024 на власному автомобілі разом з ОСОБА_1 в якості пасажира поверталась додому, була зупинена нарядом патрульної поліції, працівникам поліції зазначала, що вона керувала автомобілем, однак дана інформація ними до уваги прийнята не була. Також зазначила, що посвідчення водія на право керування автомобілем не отримувала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12. Розділу ІІ у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції,поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Мінюсті України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №392 від 27.09.2024, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137663 від 27.09.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 27.09.2024 о 02 год. 43 хв. в м. Ужгороді по вул. Олександра Хіри, 12, керував транспортним засобом марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі ЗОНД в лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №392 від 27.09.2024. Під час складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був присутній, копію даного протоколу відмовився отримувати. Від надання пояснень до протоколу відмовився, від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився. Протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №392 від 27.09.2024, виданий лікарем КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради» ОСОБА_4 , яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- розпискою ОСОБА_1 від 27.09.2024 про те, що він підтверджує факт залишення транспортного засобу марки «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, під час відеофіксації, в результаті чого був складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозаписів судом встановлено, що після зупинки транспортного засобу поліцейськими велась розмова із ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом. Останній зазначив, що він не керував транспортним засобом та відмовлявся назвати хто саме був водієм транспортного засобу. Поліцейські неодноразово вказували на факт керування ОСОБА_1 , однак він заперечував проти цього. Крім того, поліцейські вказували на те, що після зупинки транспортного засобу, але до приходу працівників поліції на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пересів з місця водія на пасажирське.

Надалі працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленням у останнього ознак сп`яіння. Він погодився пройти огляд на стан сп`яіння в закладі охорони здоров`я.

В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яіння. Після чого, працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9а ПДР. Після цього йому було зачитано протокол, запропоновано його підписати, однак він від підпису відмовився.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_3 як такі, що не знайшли свого підтвердження, а також вважає їх спрямованими виключно на створення ситуації для уникнення відповідальності ОСОБА_1 . З дослідженого відео не вбачається, що свідок перебувала на місці події, нею не заявлялося, що саме вона керувала транспортним засобом.

Щодо наданої копії рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2024, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024, а провадження по справі закрито, то суд звертає увагу, що таке рішення мотивовано тим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, проведено формальний розгляд справи, не надано належної оцінки доводам позивача, не вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення та під час розгляду справи уповноваженою особою відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів постанови. Таким чином, зазначене рішення не свідчить про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не встановлює особу , яка керувала зазначеним транспортним засобом. А щодо твердження свідка ОСОБА_3 , що саме вона перебувала за кермом автомобіля, то такі не підтверджуються іншими матеріалами справи та спростовуються дослідженим в судовому засіданні відео.

При цьому, досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням ПДР та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожують їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко