Справа № 466/6814/25
Провадження № 3/466/2246/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

09.07.2025 року о 09.08 год у с.Малехів, а.д М 09 Львів-Рава Руська 130 км. 770 м, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TESLA MODEL S», д.н.з. НОМЕР_1 іменний номер НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10.А ПДР України, своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився, від його представника - адвоката Гіщинського І.Ю. надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки умислу у ОСОБА_1 залишати місце події, не було. Також зазначив, що протокол за ст.122-4 КУпАП, складений працівниками УПП ґрунтується на припущеннях.

Оглянувши клопотання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. (ст. 9 КУпАП).

Пункт 2.10 «а, д» ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність, встановлена ст. 122-4 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Умисного наміру залишати місце ДТП у ОСОБА_1 , не було, його дії не були спрямовані на вчинення адміністративного правопорушення та уникнення відповідальності, оскільки надані пояснення повністю узгоджуються із дослідженими матеріалами справи.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 , з кваліфікацією його дій за ст. 122-4 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не мав умисного наміру залишення місця ДТП, зокрема, дослідженими судом матеріалами справи, жодних дій, спрямованих на уникнення відповідальності останній не вчиняв.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, оглянувши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, його вина не доведена, а відтак з врахуванням положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, вважаю, провадження по даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Г. Б. Білінська