Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3408/24 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/602/25
Категорія ст.485 МКУ Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі представника Житомирської митниці Красильникової Софії Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України закрито,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України закрито за відсутністю складу правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема, послався на обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил та вказав про відсутність підстав, що виключають відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Просив звернути увагу, що за наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення транспортного засобу достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян Міністерства юстиції України. Тому, на думку представника митниці, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вказати достовірні відомості щодо року виготовлення транспортного засобу. Крім того, відповідно до наказу фонду Державного майна України від 01.02.2021 за №131, ОСОБА_1 є суб`єктом оціночної діяльності, фахівцем у оціночній діяльності, в тому числі і визначення основних характеристик об`єкту. Також, перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Касянчук С.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились. Від захисника Касянчука С.В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Касянчука С.В.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Житомирської митниці, який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0058/10100/24 від 16.02.2024, 27.06.2023 до відділу митного оформлення «Олїївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці керівником або особою, уповноваженою на роботу з митними органами ФОП « ОСОБА_1 » АДРЕСА_1 , (код ДРФО - НОМЕР_1 ), до митного оформлення в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію, якій присвоєно номер 23UA42U0, на товар (графа 31 ЕМД) «Легковий автомобіль: - що був у використанні; - марка - VOLVO; - модель - V50; - номер кузова - НОМЕР_2 ; - двигун - дизельний; - робочий об`єм двигуна - 1560; - тип кузова - універсал; - колір - сірий; - колісна формула - 4*2; - кількість місць - 5; - для користування по дорогах загального користування; - календарний рік виготовлення - 2010; - модельний рік виготовлення - 2010; - дата введення в експлуатацію - 21.01.2010», країна відправлення/експорту (гр. 15) - DE (Німеччина), та товаросупровідні документи на вказаний товар: купчий документ (invoice) від 15.06.2023 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.04.2022 № 666.891.090. Товар ввезено на митну територію України 22.06.2023 згідно документу контролю доставки - ЕМД типу ІМ EE № 23UA96U7 через зону діяльності Львівської митниці.

Згідно товарно-супровідних документів та ЕМД №23UA42U0, одержувач/імпортер (графа 8) громадянин Республіки Польща ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 від 19.02.2014, (с. Цецержин, Лагієвнікі, буд. 43-В); особа, відповідальна за фінансове врегулювання (гр. 9): ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_4 від 27.07.1996, виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирський обл., (Україна, Житомирська обл., с. Олїївка, вул. Вишнева, 5); декларант (графи 14, 54): ФОП « ОСОБА_1 »; код товару (графа 33): ; країна походження (гр. 34): Королівство Швеція (SE); валюта та загальна фактурна вартість (гр. 22): EUR 400,00; митна вартість товару визначена за резервним методом (графа 45) і становить 33 935,23 гривні.

У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД № 23UA42U0 керівник та особа уповноважена на роботу з митницею ФОП « ОСОБА_1 » зазначив наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 33935,23 ставка 10%, сума - 3393,52 грн, акциз на транспортний засіб (вид платежу 185), основа нарахування 1560CMQ, ставка 900,00 EUR, сума - 56053,02 грн та ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 93381,77 грн, ставка 20%, сума - 18676,35 грн.

Під час перевірки ЕМД №23UA42U0 та товаросупровідних документів, 30.11.2023 управлінням боротьби з контрабандою та порушенням митних правил, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації для уточнення року виробництва (2009/2010) транспортного засобу було направлено запит керівнику ТОВ «Віннер Автомотів» з проханням надати інформацію.

Після отримання відповіді встановлено, що транспортний засіб виготовлений 45 виробничого тижня 2009 року, дата першої реєстрації (продана/передана клієнту: 22.01.2010).

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що декларантом ОСОБА_1 , при розрахунку митних платежів необхідно було врахувати календарний рік виготовлення транспортного засобу - 2009 року та застосувати коефіцієнт «13» щодо визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» від 08.11.2018 року №2611 -VIII.

ОСОБА_1 ставиться у провину, що при формуванні та подачі електронної митної декларації №23UA42U0, ним заявлено неправдиві відомості щодо року виробництва (виготовлення) транспортного засобу (Легковий автомобіль: - марка - VOLVO; - модель - V50; - номер кузова - НОМЕР_2 ), що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по акцизному податку на 4671,08 грн, по ПДВ на 934,22 грн, всього на загальну суму 5605,3 грн, чим вчинив порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.485 Митного кодексу України відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З аналізу змісту ст.485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене з умисною формою вини, тобто у формі прямого умислу.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої виходив з того, що дії ОСОБА_1 відповідали вимогам чинного законодавства, а митним органом не доведено достатніми належними та допустимими доказами, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували б наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення.

Згідно з п. 8 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17 листопада 2005 року (далі Правила), визначення року виготовлення транспортного засобу (далі ТЗ) здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників транспортних засобів зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники транспортних засобів, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера транспортного засобу. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер транспортного засобу, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення транспортного засобу приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату виготовлення транспортного засобу, який перебував у користуванні визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації транспортного засобу.

Датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена у спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорт німецького зразка або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі неможливості визначення року виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на транспортний засіб.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу, зазначив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та його ідентифікаційний номер не містили відомостей про календарний рік виготовлення транспортного засобу. Водночас у реєстраційному документі було зазначено дату першої державної реєстрації. Отже, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 орієнтувався на наявні офіційні дані та обґрунтовано, відповідно до положень Правил, зазначив 2010 рік як календарний рік виготовлення транспортного засобу.

Правильність дій ОСОБА_1 щодо визначення року виготовлення транспортного засобу додатково підтверджується 10-м символом VIN-коду НОМЕР_2 , де символ «А» відповідає 2010 року згідно з міжнародним стандартом ISO 3779-1983.

При цьому положенням п.8 Правил не передбачено обов`язкове залучення експерта чи проведення фізичного огляду транспортного засобу для визначення року його виготовлення, і ОСОБА_1 діяв у межах встановлених правил, орієнтуючись на офіційні документи, наявні на момент подання декларації. Те, що він є фахівцем в оціночній діяльності, не впливає на оцінку його дій щодо дотримання Правил і не свідчить про наявність умислу на подання неправдивих відомостей щодо року виробництва (виготовлення) транспортного засобу.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на подання неправдивих відомостей з метою зменшення митних платежів.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, ст.528 МК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич