Провадження № 3/582/466/25
Справа № 582/825/25
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

26.06.2025 о 21-15 ОСОБА_1 керував автомобілем RENAUT LAGUNA р.н. НОМЕР_1 по вул. Сумська в с. Недригайлів Роменського району Сумської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини роти, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», а також в найближчому медичному закладі, відмовився, чим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Щодо вказаної події 26.06.2025 відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який 01.07.2025 надійшов для розгляду до Недригайлівського районного суду Сумської області.

Захисник Матвієнка М.В., Шкриль Л.Г., подала суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою позицію, зазначила, що була відсутня законна причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого, складений протокол є недопустимим доказом і не може бути покладений в основу судового рішення. Крім того, взагалі відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також звернула увагу суду на ту обставину, що протокол про інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення мала складати уповноважена особа Військової служби правопорядку, оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, у протилежному випадку протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

У зв`язку з наведеним, справу щодо ОСОБА_1 просила закрити, а справу розглянути без участі її та ОСОБА_1 ..

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян і дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373574 від 26 червня 2025 року, який складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, УІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі;

- відеозаписом портативного нагрудного реєстратора, наданим працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373574 від 26 червня 2025 року;

Відповідно до ч. 1, 4, 5 розділу VII інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, повторним відповідно до статті 35 КУпАПвизнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

В рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, що володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Що стосується доводів захисника про недотримання при проведення огляду ОСОБА_1 положень ст. 266-1 КУпАП, то вони є надуманими та безпідставними, з огляду на наступне.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до правопорушень, вчинених, зокрема, під час керування транспортними засобами.

Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (ст. 44, ч.2,3 ст. 123, ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП).

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статями 172-10 - 172-20 КУпАП.

Крім того, у п. 3 Постанови КМУ № 32 від 12 січня 2024 року зазначено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такі положення також узгоджуються із нормами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, відповідно до якої огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Тобто, із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відеозаписом підтверджується, що автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1 , за військовою частиною не зареєстрований, про виконання будь-яких військових обов`язків та несення служби, працівникам поліції останній не повідомляв.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених положень та встановлених обставин, працівники поліції є належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , і у даному випадку застосування положень статті 266-1 КУпАП, на що посилається захисник, є помилковим.

Щодо позиції сторони захисту в частині відустності причин зупинки т/з та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, слід зазначити наступне.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинепний працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, а саме за керування автомобілем не будучи пристебнутим ременями безпеки.

Крім того, позицію сторони захисту щодо відсутності доказів факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, суд не бере до уваги, так як даний факт не спростовується самим правопорушником, а також підтверджується іншими вище викладеними доказами.

Оцінюючи наведені вище докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Всі інші доводи наведені стороною захисту, про порушення вимог чинного законодавства, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , суд відхиляє як такі, що не спростовують його вини.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, ссудом не встановлено.

Таким чином, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його винуватості, суд дійшов до висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 27, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко