провадження №3/947/3132/25
П О С Т А Н О В А

22 вересня 2025 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №707655 від 18 червня 2025 року вбачається, що 18.06.2025 року о 16 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила відносно матері, ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображала, принижувала, шарпала, штовхала, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В матеріалах справи також містяться: рапорт на лінію 102 від 18.06.2025 року щодо виклику поліції; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; пояснення від 18.06.2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; рапорт інспектора СПДН ВП ОРУП №1 щодо складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, а відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останньої.

Потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, надала до суду заяву, у якій повідомила, що обставини, викладені у протоколі не підтверджує, домашнє насильство з боку доньки відносно неї не вчинялось, виникло непорозуміння, оскільки донька розбила скло у дверях, а вона злякалась та викликала поліцію. Зауважала, що пояснення замість неї писала поліцейська, а вона просто підписала не читаючи. Просила розглянути справу за її відсутності.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пункт 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство) визначає, що під визначення терміну домашнього насильства підпадають діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Також, відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство вбачається, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.15 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши матеріали по справі, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивних ознак вказаного адміністративного правопорушення, зокрема факту вчинення домашнього насильства.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 173-2, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

3. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна