Номер провадження3/205/4230/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2025 року о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем Cherry Amulet, державний номерний знак НОМЕР_1 по пров. Казахському в районі будинку №3 в м. Дніпро у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено в медичному закладі, відповідно до висновку лікаря-нарколога №2233 від 22.07.2025 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Правопорушення вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України за що відповідальність передбачена за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 29 липня 2025 року о 16 годині 02 хвилини водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Дніпрі, по вул. Степовій, в районі будинку №5, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проведено за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Draget 6820 (0072), відповідно до висновку якого у водія виявлено 0,25%о алкоголю. Правопорушення вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України за що відповідальність передбачена за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, 29 липня 2025 року о 16 годині 02 хвилини водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Дніпрі, по вул. Степовій, в районі будинку №5, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило.

Таким чином, враховуючи що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, доходить наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серій ЕПР1 №421467 від 13.08.2025, ЕПР1 №406269 та ЕПР1 №406277 від 29.07.2025, складеними уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком лікаря КП «ДБКЛПД» ДОР № 2233 від 22.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 04.07.2025 перебував у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін), висновком газоаналізатора Драгер, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 0,25%о алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції; рапортами працівників поліції від 13.08.2025 та 29.07.2025; картками обліку адміністративного правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 тричі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, постановою серії ЕНА № 5137708 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, позбавлено права керування транспортними засобами та вилучено посвідчення водія.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях водія ОСОБА_1 п. 2.1а та п. 2.9а ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння та керування транспортними засобами особою в стані наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, якщо такі дії вчинено повторно протягом року.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, якщо такі дії вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд враховує, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтями 126 та 130 КУпАП протягом року.

За таких обставин, суд вважає, що правопорушник ОСОБА_1 жодних висновків для себе не робить та свідомо продовжує допускати вчинення адміністративних правопорушень.

Відтак, враховуючи суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а також те, що внаслідок його неправомірних дій могли настати негативні тяжкі наслідки, а також його діями могло буди завдано збитків, на думку суду є наявні підстави для застосування до особи адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортні засоби, якими керував ОСОБА_1 не є приватною власністю порушника.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 126, 130, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Г. П. Калініченко