П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, народженої у м.Нововолинськ, Волинської області, проживаючої у АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

25.06.2025 року близько 20.15год. у міжнародному пункті пропуску перетинання державного кордону з України в Республіку Польща «Угринів» під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України на паспортному контролі ОСОБА_1 пред`явила паспорт громадянки Естонської Республіки на ім`я « ОСОБА_2 » НОМЕР_1 , чим порушила вимоги ст.2, 3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», п.2 Правил перетину державного кордону громадянами України затверджених постановою КМУ від 27.01.1995р. №57, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про місце та час розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N3236/03). Таким чином, зважаючи, що правопорушник сповіщений про місце і час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненого повторно.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що пору-шенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Згідно ст.3 вказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

В пунктах 1 та 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 зазначено, що ці Правила визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону, яке здійснюється ними в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що перетин державного кордону громадянином України за паспортом іноземної держави не допускається і кваліфікується як незаконне перетинання державного кордону без відповідних документів.

Факт адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами, письмовими поясненнями.

Згідно ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту та охорони державного кордону України.

Враховуючи важливість об`єкту посягання, заборону подвійного громадянства в Україні, суд приходить до висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки незаконного перетинання (або спроба незаконного перетинання) державного кордону України без відповідних документів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вважаю, за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.36, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять)грн. 60коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів (але не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу) надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Роз`яснюю, що у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: Л. Ю. Фарина