Провадження № 3/557/625/2025
Справа № 557/1423/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2025 року о 03:40 год. АД М-06 Київ-Чоп 302 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого розпочавши рух допустив пошкодження паливно-роздавального пістолета ДП на 7 ПРК. Внаслідок ДТП паливно-роздавальний пістолет ДП та транспортний засіб отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 13.08.2025 року о 03:40 год. АД М-06 Київ-Чоп 302 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив пошкодження паливно-роздавального пістолета ДП та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, підтвердив зазначені в протоколі обставини.

Дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя приходить наступного висновку.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена диспозицією ст. 124 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбачених ст. 122-4 , ст. 124 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №422063, ЕПР1 №422083 від 13.08.2025;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 (з обслуговування Рівненського району) полку УПП в Рівненській обл. ДПП лейтенанта поліції Лариси Корнійчук від 13.08.2025;

- клопотанням інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 (з обслуговування Рівненського району) полку УПП в Рівненській обл. ДПП лейтенанта поліції Лариси Корнійчук від 13.08.2025.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, докази, які долучені працівниками поліції до матеріалів справи є достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті.

При накладенні адміністративного стягнення, враховую особу винного, характер вчиненого діяння, приходжу до переконання, що відносно ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 36 КУпАП слід призначити стягнення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, якою є санкція ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі статі 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та застосувати на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., та підлягає зарахуванню на рахунок № UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а саме в розмірі 6 800, 00 грн.; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Пацко