Провадження № 3/686/6766/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.25

28 серпня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, діючи повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, о 21 год. 13 хв. 07.08.2025 року у м.Хмельницькому, по вул. Західна Окружна,39/1, в порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху, ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки та моделі «Mazda F323», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, з ознаками наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці), та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеними про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується довідкою про доставку повістки про виклик до суду), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від останнього до суду не надходило.

Згідно зі ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цими статтями у судовому засіданні не є обов`язковою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про необхідність, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факти вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень правил дорожнього руху підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме даними: протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №415793 від 07.08.2025 р. (щодо фіксації порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху та ст.15 ЗУ «Про дорожній рух»); серії ЕПР1 №415767 від 07.08.2025 р. (щодо фіксації порушення п.2.5 Правил дорожнього руху); направлення на огляд ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2025 р., згідно з яким ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився від проходження такого огляду; рапорту працівника поліції від 07.08.2025 р., щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; здійснених за допомогою відеореєстратора та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, на яких зафіксовані обставини вчинення вищевказаних правопорушень ОСОБА_1 . Повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року, порушень, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2024 (справа №686/24233/24), 13.05.2025 (справа №686/12733/25), та наявною в матеріалах справи довідкою інспектора ВАП УПП в Хмельницькій області ДПП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину.

Оцінивши вказані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та за ч.3 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка двічі протягом року була притягнута до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, санкція ч.3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до ч.1 ст.29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. Разом з тим, матеріали справи містять відомості про те, що автомобіль марки та моделі «Mazda F323», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , станом на сьогоднішній день, не перебуває у його приватній власності та належить ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особи порушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, враховуючи положення ст.36 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч.3 ст.130 КУпАП, без конфіскації транспортного засобу.

При накладенні на ОСОБА_1 вказаних основного і додаткового стягнення, судом також враховується, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області ДПП, видавалось посвідчення водія, яке станом на день видачі вказаної довідки знаходиться у статусі «вилучене».

Разом з тим, ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з диспозиціями ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, суб`єктом цих правопорушень є особа, яка керує транспортним засобом, а відповідно до санкції ч.3 ст.130 КУпАП (в межах якої накладається стягнення на ОСОБА_1 ) у спірних правовідносинах стягнення слід призначити водієві, як суб`єкту правопорушення.

Суд вважає, що водій у санкції вказаної статті є більш широким терміном, ніж це визначає національне законодавство у п.1.10 Правил дорожнього руху (особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі).

Відповідно до п.q) статті 1 глави I Конвенції про дорожні знаки та сигнали (постанова Ради Міністрів Української РСР від 16 лютого 1973 року №78 «Про приєднання Української РСР до європейських угод, що доповнюють Віденську конвенцію про шляховий рух 1968 року і Віденську конвенцію про дорожні знаки і сигнали 1968 року», дата внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів: 12.12.2013 Реєстраційний код акта: 70656/2013) термін «водій» («погонич») означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди).

Отже, водій, згідно з санкцією частини першої статті 130 КУпАП, це особа, що керує транспортним засобом, незалежно від наявності посвідчення водія.

Таким підхід відповідальності різних суб`єктів (з посвідченням водія чи без) є справедливим та однаково дисциплінує усіх громадян до відповідальності перед суспільством, що є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним, з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам, через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює превентивну мету стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Отже, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, суд може призначити передбачене санкцією відповідної статті додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа, на момент вчинення адміністративного правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

На переконання суду, визначене ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 36, 401, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5;

боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №415767 та №415793 від 07.08.2025 р.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя