Справа № 161/6313/25
Провадження № 3/161/2235/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 278258 від 22.03.2025 року щодо громадянина ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 22.03.2025 року, близько 08 год. 49 хв., по вул. Межова, що в с. Полонка Луцького району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я) відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбувалося 15.05.2025 року, ОСОБА_1 , свою вину не визнав, суду пояснив наступне. 22.03.2025 року, близько 09 год. 00 хв., його зупинили працівники поліції в с. Полонка, у напрямку руху до вулиці Молодіжна. В подальшому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився та повідомив працівників поліції, що у стані алкогольного сп`яніння не перебуває. В подальшому, коли йому було роз`яснено міру покарання за дане адміністративне правопорушення, він повідомив працівників поліції, що готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чи у медичному закладі, на що останні йому повідомили вже пізно та заспокоїли його, запевнивши, що свою невинуватість він зможе довести у суді. Десь через 50 хв., він сам поїхав до медичного закладу задля проходження медичного огляду, однак лікар йому в цьому відмовив, так як даний огляд проводиться виключно в присутності працівників поліції. Крім цього зазначив, що у пункті 14 Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258, власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис.

В судовому засіданні, яке відбувалося 15.05.2025 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Александров Д.О. підтримав свого підзахисного та просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Диск, який містить відеозапис відмови його підзахисного від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є належним та допустимим доказом, так як даний відеозапис не є безперервним (перерва між фрагментом відеозапису, на якому зафіксовано факт відмови його підзахисного від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та фрагментом відеозапису, на якому зафіксовано оголошення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258, який міститься в матеріалах справи, складає майже 20 хвилин) . Також зазначає, що його підзахисний, в перерві між відеофіксацію даних подій, повідомляв працівників поліції, що він хоче пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак працівниками поліції дане прохання його підзахисного було проігноровано, що підтверджується свідком ОСОБА_2 . Крім того вказує, що його підзахисний, у пункті 14 Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258, власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис після цього, виключно з тих підстав, що погоджувався проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не те, що він погоджується зі складеним відносно нього протоколом. Також зазначає, що його підзахисний, після того як на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, їздив до медичної установи, задля того, щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте отримав відмову, так як не мав при собі направлення від працівників поліції на проходження такого огляду. Крім цього зазначає і просить врахувати це при прийнятті рішення у даній справі, що наразі, щодо даних подій, було внесено відомості до ЄРДР.

Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 15.05.2025 року, свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 22.03.2025 року зранку була зупинена працівниками поліції, задля того, щоб доставити автомобіль особи ( ОСОБА_1 ) до місця його проживання. Спочатку вона сиділа і чекала у своєму автомобілі, а потім, коли почула певні сперечання між водієм та поліцейськими, підійшла до них ближче і в подальшому стояла біля автомобіля поліцейських. Також зазначила, що вона чула як водій ( ОСОБА_1 ) та поліцейські про щось сперечалися. Спочатку водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а потім наполягав на тому, щоб поїхати у медичний заклад, на що отримав відмову.

Опитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 12.06.2025 року, інспектор ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції Дубень М.Р. пояснив суду, що 22.03.2025 року, під час патрулювання, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. В подальшому було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього пояснив, що запис переривався виключно задля економії заряду батареї записуючого пристрою та під час переривання запису ОСОБА_1 жодних заяв про бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не висловлював. Після складання матеріалів та поновлення відеофіксації, ним було зачитано ОСОБА_1 складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який також було надано йому на підпис.

В судовому засіданні, яке відбувалося 18.09.2025 року, ОСОБА_1 суду пояснив, що зі свідком ОСОБА_2 до цих подій особисто знайомий не був. Знайшов її через своїх друзів, які проживають у селі Коршевець, так як бачив її там в магазині, де вона працювала продавцем. Також пояснив, що точно не може сказати коли почав говорити працівникам поліції про те, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння до складання протоколу відносно нього чи після. Також вказав, що до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він поїхав близько 12 год. 00 хв. Крім цього зазначив, що у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.03.2025 року стоїть його підпис.

Суд, вислухавши позицію ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова Д.О., пояснення інспектора ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Дубень М.Р., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується наступними доказами: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258 від 22.03.2025 року, де у пункті 14 якого ОСОБА_1 власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.03.2025 року, який підписаний ОСОБА_1 та в якому зафіксована його відмова від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2025 року, в якому також зафіксована відмова від проходження огляду; рапортами, в яких зафіксовано послідовність дій працівників поліції, а також зазначено відомості щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, відомості щодо власника транспортного засобу, яким він керував; поясненнями ОСОБА_3 , диском, на якому міститься відеозапис з підтвердженням факту керування ОСОБА_1 автомобілем та факту відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд відхиляє заперечення сторони захисту з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як останній бажав та виявляв намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак йому було відмовлено в цьому працівниками поліції, тому що це спростовується досліджуваними у судовому засіданні доказами, а саме диском, на якому міститься відеозапис з підтвердженням факту відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.03.2025 року, в якому зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та у графі «з результатами згоден» - стоїть особистий підпис ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2025 року, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258 від 22.03.2025 року, де у пункті 14 якого ОСОБА_1 власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис. Більш того, дані заперечення спростовуються й наданими у судовому засіданні поясненнями інспектора ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Дубень М.Р.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом пояснення ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Так, дійсно ОСОБА_3 є особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак, на переконання суду, це не може бути єдиною підставою для визнання його пояснень недопустимим доказом та стороною захисту, в даному випадку, слід довести який саме особистий інтерес має ОСОБА_3 у розгляді даної справи та в чому полягає його необ`єктивність при наданні ним пояснень, чого зроблено не було. Більш того, пояснення ОСОБА_3 є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом під час її розгляду.

Однак, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_2 , так як дані покази суперечать доказам, які містяться в матеріалах справи. Так, у своїх поясненнях свідок ОСОБА_2 зазначила, що водій та поліцейські про щось сперечалися та спочатку водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а потім наполягав на тому, щоб поїхати у медичний заклад, на що отримав відмову, однак, відповідно до дослідженого судом відеозапису, ОСОБА_1 відразу відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і у закладі охорони здоров`я. В подальшому відеофіксацію було зупинено на час оформлення матеріалів. Після поновлення відеофіксації, ОСОБА_1 жодним чином не справляв враження людини, яка двадцять хвилин (приблизний час зупинення відеофіксації) про щось сперечалася з працівниками поліції, а навпаки, він посміхався і вільно себе поводив.

Також, покази свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.03.2025 року, в якому зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та у графі «з результатами згоден» - стоїть особистий підпис ОСОБА_1 , а також з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2025 року, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, які складалися у проміжок часу, коли була відсутня відеофіксація.

Крім цього, покази свідка ОСОБА_2 суперечать і протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258 від 22.03.2025 року, де у пункті 14 якого ОСОБА_1 власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис, та який був ним підписаний після його оголошення працівником поліції (даний факт зафіксований на відеозаписі).

Суд відхиляє доводи сторони захисту з приводу того, що наданий диск, на якому міститься відеозапис з доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що він не є безперервним, з тих підстав, що ч. 2 ст. 266 КУпАП імперативно встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто використання спеціальних технічних засобів відеозапису при складанні адміністративних матеріалів працівниками поліції в обов`язковому порядку не передбачено, а останні застосовуються в обов`язковому порядку виключно для фіксації огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (в даному випадку відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння), що і було зроблено працівниками поліції.

Також, суд не приймає до уваги надані стороною захисту докази, які підтверджують внесення відомостей до ЄРДР з приводу незаконних дій працівників поліції, а саме за статтями 365, 366, 367 КК України, так як сам по собі факт внесення відомостей до ЄРДР не доводить факт вчинення будь-якого правопорушення, а лише свідчить відомості були внесені до ЄРДР та наразі проводиться досудове розслідування. Доказів притягнення винних осіб до відповідальності, або ж хоча б вручення будь-кому підозри по даному факту суду не надано.

Крім цього, суд критично ставиться до твердження сторони захисту з приводу того, що у пункті 14 Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278258, ОСОБА_1 власноруч написав «згідний» і поставив свій підпис після цього, виключно з тих підстав, що погоджувався проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не те, що він погоджується зі складеним відносно нього протоколом та розцінює це, як спробу уникнути від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд також зазначає, що покази ОСОБА_1 , які ним надавалися протягом розгляду даної справи не є послідовними. Так, у покази, які ним надавалися 15.05.2025 року, він зазначав, що поїхав до закладу охорони здоров`я через 50 хв. після даних подій, тоді як під час надання показів 18.09.2025 року останній зазначив, що поїхав до медичного закладу близько 12 год. 00 хв. Крім цього, ОСОБА_1 декілька разів змінював свої покази з приводу того, коли він погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння до складання протоколу відносно нього, чи після. Дані суперечності розцінюються судом, як спроба уникнути від відповідальності.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до рапорту інспектора сектору адміністративної практики Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Т.Літвінцової, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 05.09.2012 (категорія В), статус виданий.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку, що на правопорушника слід остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. ст. 40-1, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович