ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/10183/25

Пров. №3/766/3958/25

04.09.2025

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Арчаков Д.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Тицко Ю.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. До Херсонського міського суду Херсонської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 а саме протокол серії ВАД 691286 від 25.06.2025 року з додатками згідно переліку, складений за частиною першою ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 25.06.2025 близько 18 год. 00 хв., знаходячись за місцем фактичного проживання, вчинив відносно свого батька, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою під час сварки.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

2. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений, другий примірник протоколу отримав.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 у матеріалах справи, останній обставини та вину у вчиненні правопорушення визнає в повному обсязі.

У судове засідання 04.09.2025 року ОСОБА_1 з`явився особисто разом із свідком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ознайомившись з матеріалами справи, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що письмові пояснення йому не належать, підпис не його, викладене у поясненнях заперечує в повному обсязі.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні, останній обставини правопорушення заперечує частково, вину у вчиненні правопорушення заперечує повністю.

Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 дійсно знаходився у стані алкогольного сп`яніння та висловлювався нецензурною лайкою, проте конфлікту не вчиняв.

Натомість, як зазначає останній, побутовий конфлікт був ініційований потерпілим ОСОБА_4 з приводу вживання його сином алкогольних напоїв, потерпілий поводився агресивно, на зауваження не реагував. ОСОБА_1 зазначає, що потерпілий є інвалідом, що позбавлений можливості пересуватись за станом здоров`я, знаходиться на утриманні його сина, ОСОБА_1 .

Викладені обставини підтверджуються також свідченнями ОСОБА_2 , що була допитана у судовому засіданні як свідок. Згідно свідчень ОСОБА_2 , яка тимчасово доглядала за потерпілим, останній поводить себе агресивно до оточуючих, провокує на конфлікти, схильний до встановлення надмірного контролю у родині.

Так, свідок зазначає, що ОСОБА_1 конфліктів з потерпілим не ініціює, доглядає за ним, утримує, не зловживає алкогольними напоями, проте вимушений реагувати на агресивну поведінку потерпілого через спільний побут.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

3.На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

-протокол серії ВАД 691286 від 25.06.2025 року, складений за частиною першою ст. 173-2 КУпАП;

-пояснення ОСОБА_1 ;

-пояснення ОСОБА_2 ;

-письмові пояснення ОСОБА_3 ;

-форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

-рапорт;

-копія паспорту;

-заява.

ІV. Оцінка Суду

4.Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

5.Адміністративна відповідальність за частиною першою ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я як фізичного так і психологічного.

6.Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

7.Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 розділу I Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

8.В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, Суд переконаний, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП раптової, що виникла за емоційним сплеском, сварки чи бійки між подружжям чи іншими особами, що разом проживають в рамках побутових відносин не достатньо.

Тобто, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак т.зв. «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.

9.Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

10.Суд наголошує, що судовий розгляд відповідно до приписів 251 КУпАП проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі чи збирати докази у справі. Діючи таким чином, Суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

11.Відповідно до приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1)відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3)неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4)вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5)видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6)скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7)закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8)наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9)смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

12.З наведеного у протоколі вбачається, що природа наведеного конфлікту не виходить за межі природніх побутових обставин та не містить у собі прямо передбачених законодавцем ознак психологічного насильства, що мають на меті підкорення волі іншого члена сім`ї.

13.У сукупності обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, звертаючи увагу на пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , враховуючи вищевикладені висновки, Суд не вбачає у діях ОСОБА_1 ознак психологічного насильства по відношенню до однієї з осіб, які спільно проживають однією сім`єю, через що викладені обставини неможливо розцінювати як домашнє насильство.

14.Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши та проаналізувавши подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про недоведеність вини особи поза межами розумного сумніву. Відповідно до наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 35, 173-2, 247, 276-279, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 173-2 КУпАП на підставі пункту першого ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонським міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, судове рішення набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяД. В. Арчаков