Провадження № 33/801/891/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю: захисника особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шибінського О.В., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх захисника адвоката Калачик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуту з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

В постанові суду зазначено, що 06.04.2025 о 18:35 в місті Вінниця по вулиці Келецька 122 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шкода Суперб д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці, при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори № 470743, № 472974, чим порушив вимоги п. 2.5 (а) Правил дорожнього руху.

Крім того, 06.04.2025 року о 18:35 у м. Вінниці по вул. Келецька 122 а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Шкода Суперб д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу контролювати свій транспортний засіб, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР, п. 13.1 ПДР, п. 2.3. (б) ПДР.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025року провадження у справах № 127/10986/25; № 127/10995/25 відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження, з присвоєнням номеру справи: 127/10986/25.

Не погоджуючись із постановою Вінницького міського суду Вінницької області особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом була, його дружина, що підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано, пояснення дружини, що саме вона керувала автомобілем.

Також в апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказавши, що справа була розглянута у його відсутність, а він перебував на лікуванні із захворюванням (защемлення хребта).

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шибінський О.В повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнає, оскільки не перебував за кермом. Автомобіля, та стверджував, що за кермом перебувала дружина ОСОБА_1 , однак одразу після ДТП вона злякалась та покинула місце ДТП, а потім повернулась і зазначала працівникам поліції та потерпілим, що вона була за кермом.

Потерпілий ОСОБА_2 , в судовому засіданні повідомив суду, що 06.04.2025 року керував автомобілем Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_3 . В автомобілі, на пасажирському передньому сидінні перебувала його дружина. Рухались в сторону виїзду з Вінниці від Вишеньки, в лівому ряду. Напроти ТРЦ «PLAZA PARK», перед пішохідним зупинились, оскільки машини що рухались попереду пропускали пішоходів. Випадково, повернувши голову назад помітив, що на великій швидкості рухається автомобіль, який не гальмує, тому затиснув гальма, що в подальшому вберегло від інертного руху автомобіля вперед та від пошкодження інших автомобілів. Відчув сильний удар. Повернувши голову назад побачив, що з водійського місця автомобіля, що позаду, виходить чоловік високого зросту в чорному одязі, а з пасажирського сидіння - особа чоловічої статури у світлому одязі. Дружина одразу почала викликати поліцію, в подальшому швидку, оскільки обоє почували себе погано внаслідок ДТП. Через короткий проміжок часу до нас підійшов чоловік в чорній куртці, від якого відчувався запах алкоголю, пізніше з`ясувалось, що це був ОСОБА_1 , та просив не викликати поліцію та швидку, запропонував розібратись самостійно, однак стан в якому ми перебували потребував медичної допомоги. Після приїзду швидкої та наряду поліції, приблизно через 30-40 хвилин з моменту ДТП з`явилась жінка (дружина ОСОБА_1 ) та повідомила, що це вона перебувала за кермом автомобіля, а не її чоловік. Однак Потерпілий ОСОБА_2 чітко бачив, що з водійського сидіння виходив чоловік, а не жінка, а також пам`ятає те, що жодної жінки на місці ДТП до приїзду швидкої медичної допомоги та поліції не було. Потерпілий також повідомив, що спитав ОСОБА_1 відразу після ДТП, чи це він був за кермом, на що ОСОБА_1 жестом ствердно розвів руками: «як бачиш», а також ОСОБА_1 сказав, що, якщо потерпілі викличуть швидку та поліцію, то йому ОСОБА_1 буде «капець».

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 , повідомила суду, що 06.04.2025 разом із чоловіком та собакою їхали в сторону Барського шосе на тренування для собак. Сиділа на передньому пасажирському сидінні. Попереду було кілька машин, які пропускали пішоходів, тому ми чекали. Відчула сильний удар. Піднявши голову, в дзеркалі побачила побиту машину, з місця водія якої виходив чоловік в чорній куртці. Одразу почала телефонувати в поліцію. Під час розмови із оператором служби «102», підійшов чоловік в чорній куртці, який просив не викликати поліцію та швидку, а вирішити всі питання між собою. Однак зважаючи на стан чоловіка в той момент, а також свій стан, продовжувала телефонувати в поліцію, а в подальшому і в швидку допомогу. Приїхала швидка, надали першу медичну допомогу, від госпіталізації разом із чоловіком відмовились. Через хвилин 30-40 від моменту ДТП з`явилась жінка, яка повідомила, що вона дружина ОСОБА_1 , і саме вона перебувала за кермом в момент ДТП, але злякалась та втекла. До приїзду поліції ОСОБА_1 ні разу не сказав що не був за кермом, тільки після приїзду дружини почав стверджувати, що саме вона була за кермом, проте злякалась та втекла в ліс, а він як чоловік хотів її захистити та помінявся з нею місцями з пасажирського на водійське, і тому саме він виходив з водійського сидіння автомобіля.

Представник потерпілих адвокат Калачик Н.М., просила суд розцінювати поведінку ОСОБА_1 , як приховування правопорушення, ухилення від відповідальності та надання неправдивих свідчень, просила суд апеляційної інстанції залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 (а) Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292670 від 06.04.2025 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився; безперервним відеозаписом з портативного відеореєстратора № 470743 та № 472974; письмовим направленням водія до проходження на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.04.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку; рапортом поліцейського управління патрульної поліції від 06.04.2025 року, показаннями допитаних в суді потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які безпосередньо бачили, що автомобілем Шкода Суперб д.н.з. НОМЕР_2 керував саме ОСОБА_1 , і ніякої жінки в момент ДТП та безпосередньо після на місці ДТП не було, а також показаннями допитаних в суді поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

З безперервного відеозапису з портативного відеореєстратора № 470743 та № 472974 вбачається непослідовність логічна суперечливість тверджень ОСОБА_1 в процесі діалогу з працівниками поліції в його спробі перекласти власну провину у скоєному ДТП та керуванні в нетверезому стані на дружину.

Також, згідно рапорту працівника поліції Дмитра Фармуги від 06.04.2025 встановлено, що під час несення служби в складі наряду «Юнкер - 104» 06.04.2025 року у м. Вінниця отримали виклик на службовий планшет ДТП з потерпілими за адресою вул. Келецька 122а, прибувши на місце події, було виявлено ДТП при участі двох транспортних засобів. Автомобіль марки Шкода Суперб д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який в свою чергу не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримувався безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

ДТП з потерпілими не знайшло своє підтвердження, водій від госпіталізації відмовився, по факту було виявлено ДТП без травмованих.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 безпідставно відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності передбачених законом, зокрема Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, підстав направлення його до проходження такого медичного огляду.

Наявні в матеріалах справи докази та пояснення потерпілих і свідків в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом і знаходиться в матеріалах справи.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, його винуватість у вчиненні означеного адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292674 від 06.04.2025 року; схемою місця ДТП від 06.04.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , усними поясненнями потерпілих та свідків, наданих в суді.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції статті 124 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Означена норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних ПДР, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до пункту п. 2.3 б ПДР: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Відповідно до пункту 12.1 ПДР: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Відповідно до пункту 13.1 ПДР: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив означені норми ПДР, що є у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженнями транспортних засобів.

Сторона захисту не навела суду жодних переконливих аргументів, які б могли викликати обґрунтовані сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, навіть не зазначили ОСОБА_7 «дружини» ОСОБА_1 , яка, за версією сторони захисту, керувала автомобілем, наявності в неї посвідчення водія тощо. А версія подій ОСОБА_1 та невідомої жінки, яку можна бачити на відеозаписі з портативних відеореєстраторів поліцейських, що, начебто, ця жінка була за кермом та вчинила ДТП, є непослідовною та логічно суперечливою, а також такою, що повністю спростовується поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпосередніми учасниками ДТП.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Згідно з ч.2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки інспектора поліції ВАП: ОСОБА_1 має посвідчення водія, тобто йому надано право керування транспортним засобом.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, яке є санкцією за більш серйозне правопорушення з числа вчинених по відношенню до санкції за ст. 124 КУпАП, і підлягає застосуванню за правилами ст. 36 КУпАП в якості санкції за обидва правопорушення.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення з врахуванням статті 36 КУпАП є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин