Справа № 367/8151/25
Провадження №3/367/2496/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участі: особи, стосовно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП та представника ОСОБА_1 - адвоката Теницького Максима Михайловича,

розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в с.Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

у липні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшли справи з протоколами (серія ЕПР1 № 384993 від 08.07.2025, серія ЕПР1 № 385004 від 08.07.2025) стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 384993 водій ОСОБА_1 на 33 км траси Київ-Ковель, 05.07.2025 о 14:35, керуючи транспортним засобом марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Everlast, номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху та перестроювання не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами) (пункт 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, пункт 10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися). Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №385004 водій ОСОБА_1 на 33 км траси Київ-Ковель, 05.07.2025 о 14:35, керуючи транспортним засобом марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Everlast, номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП з автомобілем марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_3 , в порушення Правил дорожнього руху залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10 А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами) (підпункт "а" пункту 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди). Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 122-4 КУпАП.

Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином справи стосовно ОСОБА_1 з протоколами (серія ЕПР1 № 384993 від 08.07.2025, серія ЕПР1 № 385004 від 08.07.2025) слід об`єднати в одне провадження та розглядати в одному судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.08.2025 ОСОБА_1 підтвердив, що, дійсно, в указані в протоколі дату та час рухався на указаному транспортному засобі. Це його робочий транспортний засіб і цього дня після завершення зміни повертався на базу, щоб залишити його там і піти на відпочинок. Зауважив, що цей транспортний засіб є габаритним і має причіп. Він рухався по своїй полосі, швидкість була не високою, оскільки це межі населеного пункту і саме в тому місці щільний трафік. 05.07.2025 він приїхав на базу, як зазвичай, залишив транспортний засіб і поїхав додому. Через декілька днів йому зателефонував механік та повідомив, що начеб-то працівники поліції його викликають у зв`язку з причетністю до ДТП. Зазначив, що він не помітив та не відчув, що відбулося зіткнення, будь-яких характерних поштовхів, звуків не було. Пов`язував це з розміром транспортного засобу. Якби він відчув, що, звичайно ж, не поїхав далі, а зупинився, будь-якого умислу на залишенням місця ДТП він не мав. Також підтвердив, що на відеозаписі та на фото, долучених до протоколів саме той транспортний засіб, на якому він рухався 05.07.2025.

У судовому засіданні 13.08.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Теницький М.М. зазначив, що на вказаному у протоколі транспортному засобі водій ОСОБА_1 перевозить спеціалізовані вантажі та щоранку транспортний засіб проходить перевірку на технічну справність, щодо обставин події, викладених у протоколах, додав, що про вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди стало відомо після виклику ОСОБА_1 у відділення поліції. Оскільки, під час ДТП, зважаючи на габарити транспортного засобу, водій ОСОБА_1 не відчув будь-яких поштовхів, тому лише коли до нього звернулися з поліції і показали відео зрозумів, що зачепив інший транспортний засіб. Щодо залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, звертав увагу суду на відсутність умислу з боку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відтак, відсутність суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП. Клопотав перед судом про закриття провадження за статтею 122-4 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Щодо відповідальності за статтею 124 КУпАП поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Теницького М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 № 384993, складеного 08.07.2025; схемою дорожньо-транспортної пригоди, складеної 05.07.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також поясненнями наданими ОСОБА_1 та адвокатом Теницьким М.М. у суді. Також з долученого до протоколу відеозапису убачається, що транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, рухається по своїй полосі, під час перестроювання зправа на цій же полосі рухається транспортний засіб Mercedes, номерний знак НОМЕР_3 . траєкторія руху указаних транспортних засобоів, характерний рух автомобіля Mercedes свідчить, що відбулося бокове зіктнення, яке відповідає ушкодженням, зафіксованим на обох транспортних засобах.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії правопорушника слід кваліфікувати за статтею 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Щодо обставин протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, судом враховується таке.

Кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

Відповідно до статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною першою статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Судом установлено, що учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05.07.2025, габаритний транспортний засіб марки Volvo, яким керував ОСОБА_1 , після моменту зіткнення з автомобілем Mercedes продовжив рух, будь-яких характерних дій, які б свідчили, що водій усвідомлював момент зіткнення, тобто дорожньо-транспортну пригоду, відеозапис не містить.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Матеріали справи не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, а саме: про на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів та доведення їх належності та допустимості відповідно до статті 251 КУпАП покладено на органи, які складають відповідні протоколи. Додаткових клопотань про витребування доказів судом заявлено не було. Зібрання відповідних доказів судом самостійно є порушенням права на змагальність та захист особи у судовому проваджені. Відтак, за результатами дослідження наданих доказів у їх сукупності, суд не убачає прямого умислу ОСОБА_1 на залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди та робить висновок щодо відсутності суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у діях останнього.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на викладене у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження у справі за статтею 122-4 КУпАП стосовно останнього підлягає закриттю.

При накладенні адміністративного стягнення за статею 124 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (стаття 33 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь вини, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 028 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 605 гривень 60 копійок, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 40-1, статтями 124, 122-4, 221, 251, 283-284, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

справи про адміністративні правопорушення №367/8152/25 (провадження №3/367/2497/2025) та №367/8151/25 (провадження №3/367/2496/2025) об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер №367/8151/25.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя О.О. Білогруд