Справа № 938/831/25
Провадження № 33/4808/640/25
Категорія ч.2 ст.204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хомича Р.В. на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним за ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20.05.2025 року об 11 год. 00 хв., в складі групи осіб, спільно із ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 449 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ, Верховинського району, Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, де був виявлений прикордонним нарядом "Прикордонний патруль", чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Хомич Р.В. вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Вказує, що суд повинен з`ясувати всі обставини, встановити наявність або відсутність складу правопорушення, перевірити докази та надати їм правову оцінку. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, передбачає вчинення активних дій, безпосередньо спрямованих на фізичне переміщення через державний кордон поза пунктами пропуску, причому місце вчинення є визначальною ознакою. ОСОБА_1 було виявлено на відстані 20 км від лінії державного кордону, що виходить за межі прикордонної смуги. Протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретизації, які саме дії вчиняв ОСОБА_1 для незаконного перетину державного кордону. Вказівка лише на його виявлення спільно з іншою особою у зазначеному місці не є достатнім доказом. Пояснення ОСОБА_1 , у яких він визнавав намір перетнути кордон, не містять вказівку на вчинення конкретних дій спрямованих на незаконне перетинання державного кордону, а відібрані пояснення були під тиском та за відсутності адвоката. ОСОБА_1 заперечуються пояснення дані ним під час допиту, оскільки такі булли надані під тиском погроз та застосуванням психологічного тиску. Апелянт вважає, що належних та допустимих доказів вчинення правопорушення у матеріалах справи відсутні, протокол та надані пояснення не підтверджені іншими доказами, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Апеляційний суд через технічні причини не зміг встановити відеоконференцзв`язок з захисником Хомичем Р.В., що не перешкоджає розгляду справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з таких порушень.

Відповідно до ч.3 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, суд першої інстанції не врахував наведених норм права та дійшов помилкових висновків.

Досліджуючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає наявні в матеріалах справи докази не доводять вчинення ОСОБА_1 дій, які можна кваліфікувати ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП доведеною, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії серії ЗхРУ №342680 від 20.05.2025 року згідно якого, 20.05.2025 року об 11 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 449 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ, Верховинського району, Івано-Франківської області в межах контрольованого-прикордонного району було виявлено ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

Які конкретні фізичні дії ОСОБА_1 є спробою незаконного перетинання державного кордону України в протоколі не зазначено.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі не може бути достатнім доказом обставин правопорушення, якщо це не підтверджено іншими доказами.

Сам ОСОБА_1 дав пояснення, що він мав намір перетнути державний кордон України.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що показання ОСОБА_1 про намір вчинити перетин кордону, не утворює склад адміністративного правопорушення за відсутності доказів про спробу такого перетину.

Перебування ОСОБА_1 в прикордонній територіальній громаді, жодним чином не вказує на його спробу незаконно перетнути кордон, та не утворює об`єктивної сторони правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП за обставин, викладених у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на законі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновків, що подія правопорушення не доведена, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт