Справа № 522/4807/25
Провадження № 3/522/2346/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ляшко О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Холостенко А.В., звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання від 23.09.2025 та всі інші судові засідання за обов`язковою участю адвоката Холостенка А.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua, у зв`язку із тим, що адвокат не зможе безпосередньо прибути до приміщення Приморського районного суду м. Одеси, оскільки знаходитиметься за межами Одеської області в період проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено інституту розгляду справ в режимі відеоконференції. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про розгляд справ в режимі відео конференції.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Враховуючи те, що нормами КУпАП не передбачено проведення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, виходячи з положень ч. 1 ст. 2 даного Кодексу, для забезпечення об`єктивного та оперативного розгляду справи, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону з процесуальними нормами КПК України, а саме ст. 336 КПК України, якою врегульоване вказане питання.

Відповідно до ст. 366 ч. 1 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Тобто, призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватися у виключних випадках, коли за поважних об`єктивних причин учасник кримінального провадження позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин в провадженні.

Аналіз наведених норм свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції лише в разі наявності про це клопотання сторони. Даний спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь сторони в судовому засіданні.

Разом із цим, аналізуючи доводи захисника Холостенко А.В. щодо неможливості прийняти безпосередню участь в судовому засіданні Приморського районного суду м. Одеси, суд вважає необґрунтованими.

Ознайомившись із змістом заяв захисника Холостенко А.В., судом було встановлено, що останній в обґрунтування необхідності розгляду справи в режимі відеоконференції не зазначив жодної обставини, які б свідчили про неможливість прийняття безпосередньої його участі в судовому засіданні з поважних причин.

Так, адвокат Холостенко А.В. відповідно до долучених документів (копія ордеру та договору № 26/2025) здійснює свою діяльність у м. Одесі, водночас докази, які підтверджують перебування захисника за межами Одеської області не були долучені до жодного з клопотань.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Холостенко А.В., оскільки останнім не зазначено поважних об`єктивних обставин щодо неможливості його участі у судовому засіданні безпосередньо у приміщенні суду.

Керуючись ст.ст. 336 КПК України, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Холостенко А.В. в інтересах ОСОБА_1 про здійснення дистанційного провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.П. Ляшко