П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Київській області ДПС України, стосовно

ОСОБА_1 , в матеріалах справи не має відомостей про дату народження, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2468, в період часу з 01.10.2021 по 31.03.2025 в м. Біла Церква Київської області головний бухгалтер КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» ОСОБА_1 вчинила правопорушення п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 1 квартал 2025 року на загальну суму 3654960 грн, порушення п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України за період з 01.10.2021 по 31.03.2025 в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) станом на 31.03.2025 на загальну суму ПДВ 367031 грн, порушення п.п. г) п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, чим встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник адвокат Гажала Ю.Б., в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, ОСОБА_1 причини своєї неявки суд не повідомила. Проте від захисника до суду подано письмові заперечення.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-3 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У своїх письмових запереченнях захисник - адвокат Гажала Ю.Б., просить закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП посилаючись на те, що безпосередньо з протоколу № 2468 від 14.08.2025 та доданих матеріалів, які містяться в матеріалах справи не міститься жодних даних та відповідних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 та іншими посадовими особами суб`єкта підприємницької діяльності, який перевірявся ікримінуємого адміністративного правопорушення. Тобто, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених нею як головним бухгалтером КП БМР «Білоцерківтепломережа» порушень, які конкретно протиправні дії чи бездіяльність дій. щодо порушення ведення податкового обліку, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вона вчинила, в протоколі не вказано конкретно в чому саме нею полягало невиконання законних вимог податкового органу та яка форма її вини щодо таких дій. Крім того, слід зазначити, що сам акт перевірки, який відсутній у матеріалах справи, крім першої та двох останніх сторінок, може лише фіксувати певні обставини, встановлені податковим органом під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є: актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так. як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку. Податкове повідомлення-рішення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано і до КП БМР «Білоцерківтепломережа» не надходило.

Суддя, дослідивши письмові заперечення сторони захисту, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП виходячи з наступного.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Разом з тим, ч. 1 ст. 163-3 КУпАП встановлює відповідальність за невиконання керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи, законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, його було складено за порушення ОСОБА_1 п.п. 140.5.9 п. 140.5 ст. 140 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 1 квартал 2025 року на загальну суму 3654960 грн, порушення п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України за період з 01.10.2021 по 31.03.2025 в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) станом на 31.03.2025 на загальну суму ПДВ 367031 грн, порушення п.п. г) п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Поряд з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 не виконала законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, як того вимагають положення ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Згідно п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року N 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-3, ст.ст. 7, 40-1, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА