КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/14024/25

номер провадження: 33/824/3960/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 360 грн 00 коп.

Направлено ОСОБА_1 , в порядку визначеному ст.39-1 КУпАП, до Управління соціальної захисту населення Солом`янської районної в місті Києві адміністрації (місто Київ, проспект Повітрофлотський, 40) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на три місяці.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона, ОСОБА_1 , також зверталася до поліції і їй було завдано шкоди. Вказує, що суддею першої інстанції не враховано, що її мама - ОСОБА_2 є фізично сильнішою за неї, тому вона не могла завдати їй шкоди. Також зазначає, що у них наявний конфлікт, який триває протягом 14 років.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Частина 3 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП визначає, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за наведених у постанові обставин, не підтверджується достатніми доказами, виходячи з такого.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків», за змістом якого вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. У будь-якому випадку правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за правилами кримінального правопорушення за яке призначене покарання (стягнення), за яким особа позбавляється волі. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України», «Швидка проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію «кола адресатів» та критерію «мети та тяжкості наслідків». Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Згідно зі ст.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №632024 від 13 травня 2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП, додані такі докази:

сам протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №632024 від 13 травня 2025 року, відповідно до якого 13 травня 2025 року близько о 20 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила психологічне та фізичне насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме, словесно ображала та штовхала, чим могла завдати шкоду здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП (а.с.1);

копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №482691 від 13 травня 2025 року, відповідно до якого 13 травня 2025 року о 20 год 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на одну добу з 21 год 50 хв. 13 травня 2025 року та діє до 21 год 50 хв. 14 травня 2025 року (а.с.2);

копія сторінок паспорта ОСОБА_1 (а.с.3);

письмові пояснення ОСОБА_1 від 13 травня 2025 року, відібрані інспектором СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Петренко Д.С. (а.с.4);

копія заяви ОСОБА_2 від 13 травня 2025 року на ім`я начальника Солом`янського УП ГУНП у місті Києві (а.с.5);

копія заяви ОСОБА_2 в поліцію Солом`янського району від 05 травня 2025 року (а.с.6);

постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2025 року у справі №760/4212/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП (а.с.9-11);

рапорт інспектора Солом`янського УП ГУНП в місті Києві від 13 травня 2025 року на ім`я начальника Солом`янського УП ГУНП в місті Києві полковника поліції Ігора Леуса, з якого вбачається, що 13 травня 2025 року отримано заяву ОСОБА_1 та зареєстровано ЄО за №37041 як домашнє насильство. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 13 травня 2025 року о 20 год 56 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13 травня 2025 року о 20 год 55 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , б`є мама. Просить допомоги поліції. Під час розмови чути як мама кричить на заявницю. Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Однак дані докази не є достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАПі який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», апеляційний суд приходить до висновку, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Також не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №482691 від 13 травня 2025 року, який складений інспектором СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Петренком Д.С. відносно ОСОБА_1 , оскільки в ньому засвідчене вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 лише з пояснень самої ОСОБА_2 , які вона виклала у свої письмовій заяві від 13 травня 2025 року на ім`я начальника Солом`янського УП ГУНП у місті Києві (а.с.5).

Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 13 травня 2025 року, які відібрані інспектором СПДН ВП Солом`янського УП ГУНП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Петренком Д.С., ОСОБА_1 зазначила, що 13 травня 2025 року о 20 год саме ОСОБА_2 побила її у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом нанесення ударів їй по голові та обличчю (а.с.4).

Також як слідує з рапорту інспектора Солом`янського УП ГУНП в місті Києві виклик - повідомлення до служби 102 надійшло саме від ОСОБА_1 , в якому вона повідомила, що її б`є її мама - ОСОБА_2 .

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтвердила свої письмові пояснення від 13 травня 2025 року та категорично заперечувала завдання 13 травня 2025 року будь-якої шкоди психологічному чи фізичному здоров`ю своїй матері ОСОБА_2 .

Усупереч висновкам судді першої інстанції в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, окрім пояснень самих учасників події, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчиняла щодо своєї матері діяння, що підпадали б під ознаки домашнього насильства, як це описано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства сформований лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який сам по собі без підтвердження іншими доказами не може слугувати належним доказом вини особи в описаному, оскільки за своєю природою є лише способом фіксації правопорушення, а також на поясненнях учасників події, яким суддя першої інстанції не надав належної оцінки.

Так, з матеріалів справи та пояснень учасників справи, як письмових, так і наданих в судовому засіданні, вбачається, що між сторонами наявні конфліктні відносини.

Апеляційний суд зазначає, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Наявність конфліктної ситуації між сторонами підтверджується і тим, що протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП з приводу подій, які відбулися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 травня 2025 року близько 20 год 30 хв., складався і відносно ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 .

Таким чином, вказане вище підтверджує наявність конфліктної ситуації між ними, що не заперечувалося ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, апеляційний суд також зважає на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Однак доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілій ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, а також враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП не доведена у поза розумний сумнів.

У зв`язку з цим постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП- скасувати, а провадження у справі щодо неї - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов