Справа № 167/851/25
Номер провадження 3/167/432/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в :

7 липня 2025 року о 9:48 на 117 км дороги М-19 у с. Переспа Луцького району Волинської області ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Golf» (д.н.з. НОМЕР_1 ), не маючи права керування таким транспортним засобом.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`явився. Розгляд справи, який призначено на 20 серпня 2025 року, відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Колєснік Н.В., яке обгрунтовувалося погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 та необхідністю особистої участі (на підтвердження подано копію довідки ТОВ «Клініка сімейної медицини «Біхелсі» про звільнення від занять в період з 20 по 22 серпня

2025 року). Про відкладення наступного розгляду справи, призначеного на 4 вересня

2025 року, захисник ОСОБА_2 теж клопотала перед судом з тих самих підстав та долучила копію довідки ТОВ «Клініка сімейної медицини «Біхелсі» від 3 вересня

2025 року про звільнення ОСОБА_1 від занять в період з 3 по 5 вересня 2025 року.

8 вересня 2025 року судовий розгляд також відкладено за клопотанням захисника Колєснік Н.В., яке містило посилання про погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучено копію довідки лікаря ОСОБА_3 про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні та непрацездатність протягом одного дня 8 вересня 2025 року.

11 вересня 2025 року захисник Колєснік Н.В., посилаючись на погіршення стану здоров`я її підзахисного, зазначала про необхідність відкладення розгляду, однак підтверджуючих ці обставини документів суду не представила. На цій підставі, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 5

ст. 126 КУпАП та непідтвердження поважності причин неявки ОСОБА_1 , суддею відмовлено у задоволенні такого клопотання. Під час розгляду справи захисник

Колєснік Н.В. підтримувала письмові заперечення від 19 серпня 2025 року та вказувала про закриття провадження справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Така позиція обгрунтовувалася тим, що хоча ОСОБА_1 й керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» о 9:48 на 117 км. дороги

М-19 у с. Переспа, однак це відбулося через крайню необхідність у зв`язку з потребою доставити своїх знайомих до медичного закладу в м. Луцьк. Поліцейський не відібрав пояснення від осіб, які знаходилися разом із ним в автомобілі та могли б підтвердити ці обставини. Посилається на недоведеність кваліфікуючої ознаки «повторність», оскільки не долучено доказів виконання адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, і в ній зазначено відомості щодо паспорта, який не стосується ОСОБА_1 . Зазначала, що постанова серії ЕНА № 4062940 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП не оскаржувалася. Крім того, до матеріалів справи не долучено відеозапису, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація про застосування технічних засобів відеофіксації. Посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

Після дослідження доказів та пояснень захисника Колєснік Н.В., за клопотанням останньої, у розгляді справи оголошено перерву до 17 вересня 2025 року для можливості ОСОБА_1 надати особисті пояснення.

16 вересня 2025 року до суду від адвоката Колєснік Н.В. надійшло повідомлення про припинення її повноважень як захисника ОСОБА_1 у цій справі.

Для розгляду справи 17 вересня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився. До суду від адвоката Довжик Н.М. надійшло клопотання про її вступ у справу як захисника

Новосада Д.О. та відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

19 вересня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник Довжик Н.М. до суду не з`явилися і остання клопотання про відкладення розгляду справи через перебування ОСОБА_1 на лікуванні та повідомляла про додаткове подання підтверджуючих документів.

Вирішуючи питання поважності причин неявки для розгляду справи 19 вересня 2025 року та можливості його відкладення, суддя виходить з такого.

Про дату, час та місце проведення усіх розглядів цієї справи ОСОБА_1 та його захисникам Колєснік Н.В., Довжик Н.М. було відомо, що слідує зі змісту відповідних клопотань про відкладення розгляду справи, довідок про доставку електронних листів та телефонограм, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають вирішення питання поважності причин неприбуття особи для розгляду справи. Тому, є необхідність застосування за аналогією закону норм найбільш близької, для даного випадку, галузі права кримінального процесуального права, які регулюють це питання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) поважною причиною неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

З аналізу вищезазначених норм, а також відсутності визначення у кримінальному процесуальному законі поняття «тяжка хвороба», суд вважає, що для визнання поважними причини неявки особи з підстав наявності «тяжкої хвороби» достатньо визначити, що така хвороба об`єктивно перешкоджає участі даної особи у розгляді справи або унеможливлює тимчасове залишення лікувального закладу, а тривалість такої тяжкої хвороби визначається об`єктивними даними, що підтверджені відповідними документами.

Суддею не встановлено достатніх підстав для відкладення розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому суддя керується тим, що до клопотання захисника Довжик Н.М. про відкладення розгляду справи не було додано жодних даних, що свідчили б про наявність у ОСОБА_1 об`єктивно поважної причини неприбуття для розгляду справи. Твердження про неможливість явки ОСОБА_1 через перебування на лікуванні нічим не підкріплене і немає передбачених п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК відомостей, що стан здоров`я особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, об`єктивно унеможливлює його з`явлення 19 вересня 2025 року для зазначеного розгляду. Тому, суддя відмовляє у клопотанні захисника Довжик Н.М. про відкладення розгляду справи, через необгрунтованість підстав для його відкладення.

З обставин справи, під час розгляду в суді вбачається, що захисник Колєснік Н.В.визнає, що ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, 7 липня

2025 року о 9:48 на 117 км дороги М19 у с. Переспа керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», проте посилається на вчинення таких дій в стані крайньої необхідності. Факт керування транспортним засобом підтверджується також рапортом поліцейського Денисюка Ю.В. від 7 липня 2025 року та копією постанови серії ЕНА

№ 5161933.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За приписами ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

До суду ні ОСОБА_1 ні його захисниками не подано будь-яких доказів, які б могли свідчити, що для запобігання небезпеки, що загрожує (в даному випадку доставлення знайомих у медичний заклад), не було іншого шляху, не пов`язаного з керуванням саме ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже й не доведено, що він справді діяв у стані крайньої необхідності.

При цьому суддею визнаються безпідставними доводи захисника ОСОБА_2 щодо недоведеності кваліфікуючої ознаки «повторність», оскільки приписи ч. 5

ст. 126 КУпАП передбачають відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, і не пов`язують її з накладенням адміністративного стягнення, а тим більше з його виконанням. Копією постанови серії ЕНА № 4062940, яка за твердженням захисника Колєснік Н.В. є чинною і не скасованою, підтверджено вчинення ОСОБА_1 13 лютого 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, недолучення поліцейським відеозапису з місця події не впливає на вирішення цієї справи, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується іншими доказами і факт керування транспортним засобом визнається стороною захисту, при тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисники не скористалися передбаченим статтями 268, 271 КУпАП правом щодо самостійного подання доказів..

Таким чином, суддя дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом. Тому, приймаючи до уваги характер вчиненого діяння, зважаючи на ступінь суспільної шкідливості проступку, слід піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, на підставі ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень

60 (шістдесят) копійок судового збору в дохід держави.

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 81600 (вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.

Суддя: В.Б. Требик