Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4249/25 Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В.
Номер провадження №33/4805/756/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Примака В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 13 травня 2025 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 13 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 21 березня 2025 року об 11-41 год. у м. Житомирі по проспекту Миру 21, керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , який з увімкненим правим поворотом рухався по проспекту Миру прямо, ввівши в оману апелянта, який виїхав з другорядної дороги та здійснював маневр повороту ліворуч. Вважає, що зібраних у справі доказів не достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Приймак В.М. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Належним чином повідомлений потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності потерпілого.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №745873 від 21 березня 2025 року, ОСОБА_1 21 березня 2025 року об 11-41 год у м. Житомирі по проспекту Миру 21 керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, зміст його ОСОБА_1 погодив своїм підписом.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.

На місці ДТП та у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що на автомобілі Opel Vivaro виїжджав з вул. Богунської на проспект Миру. Коли доїхав до центру перехрестя для повороту ліворуч, водій Жигулі, який їхав на автомобілі з лівого боку з увімкненим правим поворотом, поїхав ліворуч і на середині вдарив його машину (а.с. 3). У суді першої інстанції свою вину не визнав, винуватцем ДТП вважає ОСОБА_2 .

На місці ДТП та у своїх письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 вказав, що він на автомобілі ВАЗ рухався прямо по проспекту Миру у м. Житомирі в напрямку м. Звягель. З прилеглої дороги вилетів Опель і зіштовхнувся з його автомобілем. Він не вмикав правий покажчик повороту, оскільки не мав наміру повертати на вул. Богунську. Вважає, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 (а.с. 2).

На схемі місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 березня 2025 року відображено об`єкти та обставини, що стосуються дорожньої аварії. Названий документ підписаний учасниками ДТП та інспектором. На вказаній схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, із зазначенням місця розташування та зіткнення транспортних засобів, дорожньої розмітки, напрямків руху обох автомобілів з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів. Зокрема, автомобіль Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_3 , отримав пошкодження лівого порогу, передніх лівих дверей, лівої стійки, пластикового молдінгу. У автомобілі ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджений капот, передній бампер, передні фари, ліве переднє крило, передній підсилювач (а.с. 4).

Після перегляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причиною виникнення ДТП є порушення водієм Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_3 п. 16.11 ПДР, який при виїзді на головну дорогу з другорядної на нерегульованому перехресті, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзної частини по головній дорозі.

Вказане узгоджується також із долученими до матеріалів справи відеофайлами, на яких зафіксовано момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яким підтверджено, що транспортний засіб Opel Vivaro зупинився на виїзді з прилеглої вулиці, пропустив декілька машин та автобус, виїхав на перехрестя з наміром повороту ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, який рухався у середній смузі із трьох.

Долученими відеозаписами не підтверджено аргументи скаржника щодо увімкненого сигналу правого повороту у транспортному засобі ВАЗ та намір здійснити поворот праворуч чи ліворуч. Проте, з відеозапису вбачається, що водій ВАЗ завчасно до перехрестя здійснював маневр перелаштування з крайньої лівої смуги у середню, у зв`язку з чим водій Opel Vivaro і міг помітити увімкнений у автомобілі ВАЗ сигнал правого повороту.

Під час розгляду справи суддя місцевого суду в повній мірі дослідив письмові докази у справі, показання учасників справи, дослідив наявний у справі відеозапис, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що причиною ДТП є непередбачувані дії водія ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , на думку суду, є власним тлумаченням обстановки, яка склалася, та суперечать іншим доказам, на які правильно послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Варто зауважити, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку діям водія ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення на останнього не складався. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 16.11 ПДР підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 745873 від 21 березня 2025; схемою місця ДТП від 21 березня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 березня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21 березня 2025 року; відеозаписом з відеореєстратора, які надають об`єктивну можливість встановити механізм ДТП і зробити висновок про недотримання ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР.

Суд встановив, що ОСОБА_2 рухався по головній дорозі прямо, що підтверджується, зокрема, відеозаписами. Водій ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд з другорядної дороги, повинен був переконатися, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод транспортним засобам, що мають перевагу не залежно від напрямку руху іншого водія.

Інших об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 13 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь