Справа № 709/1670/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 11 серпня 2025 року об 11:00 в с-щі Чорнобай, вул. Центральна, 112, керував автомобілем ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Драгер". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 порушення не визнав, пояснив, що він автомобілем не керував. Напередодні, у вечірній час, коли він повертався додому, з-під автомобіля, який рухався попереду, вилетів камінь і розбив йому лобове скло. На наступний день, 11 серпня 2025 року йому потрібно було поїхати до матері в лікарню та до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він вранці попросив свого дядька, щоб той відвіз його, заодно щоб подивився де можна замінити лобове скло на авто. Вони з ним під`їхали до банку "Аваль", дядько його висадив та він пішов в банк, а дядко пішов у справах. Пізніше під`їхала швидка, запитала чи потрубує він допомоги, на що він відмовився. Після цього приїхали працівники поліції, запропонували пройти освідування, він погодився.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 , це його племінник. 11 серпня 2025 року до нього зателефонував племінник та попросив, щоб він повіз його в Чорнобаївську лікарню, потім в РТЦК та СП. Він був за кермом, а ОСОБА_3 сів на пасажирське сидіння. Вони заїхали в лікарню, а потім в ТЦК та коли їхали до банку "Аваль", біля школи він побачив знайомого і пересів до нього, а ОСОБА_3 проїхав мертів 100 до банку. Що відбувалося біля банку повідомити не може, оскільки його там не було. Підніше ОСОБА_3 забрав його в центрі і вони поїхали додому в с. Веселий Хутір.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містить протокол про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 419499, рапорт працівника поліції, про те, що на лінію 102 надійшло повідомлення про ДТП, чоловік ймовірно в стані алкогольного сп`яніння, роздруківка з приладу "Драгер", проба позитивна, а саме 1,36 ‰ проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_1 , де зазначено обставини події 10 серпня 2025 року, відеозапис, згідно із яким зафіксовано, як автомобіль ВАЗ під`їхав до будівлі та припаркувався. Також зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , при розмові останній повідомив, що "поїхав, бо прийшлося, потрібно було у воєнкомат", про те що він автомобілем не керував, а керував його дядько, ОСОБА_1 працівникам поліції не повідомляв. Також зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на прилад "Драгер".

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а керував його дядько, суд оцінює критично, оскільки ці твердження спростовуються зібраними у справі доказами.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту та спробу останнього уникнути відповідальності, оскільки вище зазначені обставини не спростовують факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить, на час вчинення правопорушення, 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 245, 280, 283-284, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Платіжні реквізити для сплати штрафу: отримувач - ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300; код отримувача - 37930566; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0023001; код платежу - 21081300.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Левченко