Житомирський апеляційний суд
Справа №287/972/25 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Номер провадження №33/4805/914/25
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Рвачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рвачова Олексія Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 01 травня 2025 року, о 14 год. 00 хв., в м. Олевську, по вул. Володимирській, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду становить 0,54 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Рвачов О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) пройшло більше 6 місяців, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч. 6 ст. 266 КУпАП; наявність в матеріалах справи направлення свідчить про те, що ОСОБА_1 не погоджувалась з результатами проведеного огляду; рапорт не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 .

Вважав, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Рвачова О.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2025, у відповідності до якого, 01 травня 2025 року о 14 год. 00 хв. в м. Олевськ, по вул. Володимирській, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду становить 0,54 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); роздруківкою Alkotest-6810 від 01.05.2025 №667, результат якого 0,54 ‰, з яким ОСОБА_1 погодилася, що засвідчила власним підписом (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву. Результат огляду 0,54 проміле (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 8); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5617 (а.с. 10); відеозаписом обставин події (а.с. 11), на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки автомобіля зі згоди останньої. Жодних зауважень ОСОБА_1 щодо результатів огляду на місці не мала.

Протокол про адміністративне правопорушення, чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6810» та акт огляду підписано ОСОБА_1 без зауважень на дії працівників поліції.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягала на направленні її для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) пройшло більше 6 місяців, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч. 6 ст. 266 КУпАП є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки було внесено газоаналізатори Alcotest, Interlock XT (зокрема, Alcotest 6810, призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною) виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, та видано сертифікат перевірки UA.TR.039.645, виданий 08.06.2018, строк дії до 07.06.2023. Отже, вказаний технічний засіб дозволений до застосування МОЗ та Держспожистандартом (правонаступником якого є Мінекономрозвитку) за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено терміни: 10) калібрування сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування це приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Останнє калібрування технічного приладу Drager Alcotest 6810, яким проводилося освідування ОСОБА_1 відбулося 01.05.2025, тобто на момент використання даного приладу - строки технічного обслуговування не пройшли, що підтверджується свідоцтвом про повірку приладу, чинним до 15 жовтня 2025 року (а.с. 10).

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Відсутності чи наявності направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я - не спростовує винності ОСОБА_1 , яка погодилася з результатом огляду на місці.

Рапортом помічника чергового відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції Житомирської області Скорик І.Г., підтверджується те, що отримано заяву та зареєстровано ЄО за №3622 від 01.05.2025 як: Порушення правил дорожнього руху в результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 01.05.2025 о 13:55 надійшло повідомлення, що в м.Олевськ, провулок Свято-Воздвиженський, буд 3 водій авто Хонда Соната д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору з порушенням правил ПДР рухається в напрямку центру. В подальшому вказане авто на підставі інформації викладеної в рапорті було зупинено. Під час спілкування та проходження огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, вказаний рапорт відповідно до ст.256 КУпАП доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та є доказом у сукупності з іншими матеріалами справи, а тому доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Так, працівники поліції складали протокол з дотримання вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 та є належним та допустимим доказом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Рвачова Олексія Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь