Провадження № 3/127/2492/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292120 від 06.04.2025 року вбачається, що 06.04.2025 року, о 00 год. 35 хв., в м. Вінниці, траса «М-30» 380 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, та в найближчому лікувальному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Суду пояснив, що в ході спілкування працівники поліції повідомили, що нібито в них є підозра на вживанні ним алкогольних напоїв та запропонували йому проїхати в медичний заклад на виявлення стану сп`яніння. Разом з тим, на його зауваження щодо проходження відповідного медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, працівники поліції повідомили, що в них немає алкотестера, а відтак необхідно проїхати в медичний заклад. В подальшому, в ході дещо емоційного спілкування він відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, оскільки виявив бажання пройти відповідний медичний огляд на місці зупинки, як те передбачено законом, натомість працівники поліції продовжували наполягали на його проходженні в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_2 надав суду покази, згідно яких зазначив, що 05.04.2025 року він та ОСОБА_3 відпочивали в одному розважальних центрів м. Вінниці. Оскільки, вони затримались, і це вже була комендантська година, громадський транспорт вже не ходив, а коштів на таксі в них вже не було, у зв`язку з чим, вони зателефонували до ОСОБА_1 та попросили забрати їх та відвести додому. В подальшому, ОСОБА_1 погодився на їх прохання та приїхав за ними на вказане місце та забрав їх, після чого вони поїхали додому. Тобто, ОСОБА_1 з ними не святкував та перебував у тверезому стані, через що вони саме до нього звернулись за допомогою. Однак, по дорозі додому їх зупинили працівники поліції та попросили ОСОБА_1 пред`явити відповідні документи на право керування автомобілем, на що ОСОБА_1 погодився та надав їх працівникам поліції.

В цей час, у салоні автомобіля відчувався запах алкоголю, оскільки він ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 попередньо вживали алкогольні напої, про що повідомили працівників поліції. Проте, останні не взяли до уваги їх пояснення, натомість з невідомих причин запропонували ОСОБА_1 пройти на місці зупинки тест на виявлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Однак, пройти його (тест) ОСОБА_1 не мав можливості, оскільки в екіпажу поліції, який їх зупинив, не було з собою відповідного технічного засобу.

Свідок ОСОБА_3 надав суду аналогічні покази.

Адвокат Станкевич М.Г. у судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції грубо порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції.

А саме, відповідно до положень вищевказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Разом з тим, працівник поліції після зупинки транспортного засобу запропонував ОСОБА_1 пройти відповідний огляд лише в медичному закладі, аргументуючи це тим, що в них (в цьому екіпажі) немає спеціального технічного засобу алкотстера. Зазначені обставини являються грубим порушенням Інструкції про порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином з наведених обставин справи слідує, що працівником поліції грубо порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку з чим, просив суд провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Станкевича М.Г., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно положень ст. 247 КУпАП.

Як встановлено судом, працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292120 від 06.04.2025 року відносно ОСОБА_1 , за те, що останній, 06.04.2025 року, о 00 год. 35 хв., в м. Вінниці, траса «М-30» 380 км, керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, та в найближчому лікувальному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Так, згідно п. 2.5 ПДР України, вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під в впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під виливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичною чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так, у п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зазначене у протоколі порушення ОСОБА_1 - п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає доведенню «поза розумним сумнівом».

Однак, судом не встановлено, а працівниками поліції не доведено факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Доказів, які б могли спростувати версію ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, в процесі судового розгляду не встановлено. Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної боді камери №796555 та №796480 не відтворюється. Очевидців (свідків), які б підтверджували обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292120, а саме факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене та виходячи із вимог ст. 62 Конституції України, судом не встановлено достатньо доказів котрі б з достовірністю та об`єктивністю вказували на вчинення ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: