Справа № 731/400/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі Сакун Н.П., розглянувши у відкритому судовому у залі суду у селищі Срібне адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_1 частини другої статті 126 КУпАП.

Згідно з поданням керівника апарату Варвинського районного суду Чернігівської області про визначення підсудності від 16 липня 2025 року Чернігівський апеляційний суд

17 липня 2025 року направив вказаний адміністративний матеріал до Срібнянського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті. До Срібнянського районного суду Чернігівської області даний матеріал надійшов 22 липня 2025 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 липня 2025 року справу передано до провадження судді Ходіч В.М.

Справу призначено до розгляду на 14 год. 00 хв. 05 серпня 2025 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Срібнянського районного суду Чернігівської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 25 липня 2025 року № 57, прийнятого у зв`язку з ухваленням 24 липня 2025 року Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Срібнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, щодо справи № 731/400/25 (провадження 3/746/211/25) відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 126 КУпАП, яка перебувала у провадженні судді Ходіч В.М., призначено повторний авто розподіл.

Автоматизовною системою документообігу суду справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Розгляд справи призначено на 12 год. 30 хв. 21 серпня 2025 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року серії ЕПР1 № 378087 01 липня 2025 року о 15 год. 12 хв. в с. Журавка на вул. Лесі Українки, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом « ВАЗ 21081», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР), відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною другою статті 126 КУпАП.

Справа до розгляду призначалась неодноразово (на 12 год. 30 хв. 21 серпня 2025 року, на 10 год. 30 хв. 04 вересня 2025 року, на 14 год. 30 хв. 23 вересня 2025 року), однак 21 серпня 2025 року та 04 вересня 2025 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо якої були відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Повідомлення про призначення слухання справи на 21 серпня 2025 року, 04 вересня 2025 року та 23 вересня 2025 року надсилалось ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу проживання, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року серії ЕПР1№ 378087.

Поштові відправлення, якими ОСОБА_1 повідомлялось про дати, час та місце слухання справи, повернулись до суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з відповіддю від 04 вересня 2025 року № 1738523 з Єдиного демографічного реєстру адреса місця реєстрації ОСОБА_1 співпадає із вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, а саме: АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Отже, ОСОБА_1 міг отримати інформацію в мережі Інтернет за вебадресою сторінки Срібнянського районного суду Чернігівської області на офіційному вебпорталі Судової влади України https://sr.cn.court.gov.ua/sud2521/, поцікавившись у Варвинському районному суді Чернігівської області долею складеного щодо протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена на складання протоколу особа повідомила ОСОБА_1 про те, що матеріал про притягнення його до адміністративної відповідальності буде розглядатись Варвинським районним судом Чернігівської області.

В судове засідання 23 вересня 2025 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не прибула, повідомлення не отримала. Згідно з даними сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернено відправнику у зв`язку з тим, що одержувач відсутній за вказаною адресою.

Вживши всіх можливих заходів для забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальтності за частиною другою статті 126 КУпАП в судове засідання, обов`язковість якої не передбачена статтею 268 КУпАП, та з метою дотримання визначених статтею 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, суд вважає можливим розглянути адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 за частиною другою статті 126 КУпАП без його участі.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 01 липня 2025 року серії ЕПР1 № 378087;

- довідку сектору адміністративної практики Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 05 липня 2025 року № 5064-2025, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником так і іншими особами.

Статтею 24 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями статті 24-1 визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Згідно зі статтею 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 13 КУпАП передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу (частина перша).

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

На підставі викладеного, оскільки особа, яка притягується до відповідальності, є неповнолітнім, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність негативних наслідків для третіх осіб, дані про особу правопорушника, наслідки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, із застосуванням частини другої статті 13, статті 24-1, частини другої статті 36 КУпАП, повинна бути міра відповідальності у виді попередження.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статтями 23, 33, 40-1, частиною другою статті 126, статтями 245, 251, 268, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді попередження.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження цієї постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Г. Нагорна