ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 246129 відносно ОСОБА_1 26 серпня 2025 року близько 18:00 год. на території Володимирської ОТГ Володимирського району Волинської області на відстані 17000 м. від лінії державного кордону України на напрямку пункту пропуску «Устилуг-Зосин» здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з території України на територію РП, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р., тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв.

Суд, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов висновку про необхідність закриття справи відносно ОСОБА_1 внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №246129 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме спробу незаконного перетину державного кордону із України в Республіку Польща поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України на напрямку пункту пропуску «Устилуг-Зосін», перебуваючи при цьому на відстані 17 км від лінії державного кордону.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення надано лише один рапорт працівника прикордонної служби, що складений за наслідками провадження у справі про адміністративне правопорушення і за змістом не містить жодної інформації, що може мати доказове значення у справі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 , суду не надано.

Разом з тим, слід зазначити, що лише перебування особи на певній відстані біля держаного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон. В даному випадку ОСОБА_1 був затриманий під час руху на автомобілі по автомобільному шляху міжнародного значення на значній відстані від державного кордону (17 000 метрів) без будь-яких особистих речей чи документів (паспорту громадянина України для виїзду за кордон), які б свідчили про намір перетинати кордон, що у зв`язку з відсутністю інших доказів викликає обґрунтовані сумніви у його намірі незаконно перетнути Державний кордон.

Таким чином в судовому засіданні встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. Суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску через державний кордон України. При цьому рапорт працівника ДПС в даному випадку не може вважатись достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена, за таких обставин провадження у даній справі необхідно закрити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Ігор ВІТЕР