Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/1459/25 3/385/584/25
П О С Т А Н О В А

25.09.2025 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої медичною сестрою Центральної міської лікарні, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 року ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисно вчинила діяння фізичного характеру, а саме нанесла удари по сідницях та тілу, що завдало шкоди його психічному здоров`ю, чим порушила вимоги ЗУ «Про протидію та запобігання домашнього насильства».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1732 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що іноді може злегка вдарити сина за те, що той не слухається.

Відповідно до характеристики наданої учню 6А класу КЗ «Гайворонський ліцей №1» ОСОБА_2 , останній характеризується виключно позитивно, батьки приділяють постійну належну увагу навчанню та вихованню дитини. Відповідно до інформації служби у справах дітей Гайворонської міської ради неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку служби у справах дітей не перебуває.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якого він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У діях ОСОБА_1 вбачаються усі складові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Закон дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження, звільнивши його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши їй усне зауваження, оскільки вчинене діяння хоча й містило в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, однак внаслідок конкретних обставин справи не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суб`єктивно не були направлені на заподіяння значної шкоди суспільним інтересам, а також інтересам дитини.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, вважаю необхідним провадження по справі закрити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя :Ігор ПАНАСЮК

Дата документа 25.09.2025