Справа № 308/2141/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Форкоша Е.Р., захисника-адвоката Коваленка О.М., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сливича В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративного відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. ( вісімсот п`ятдесят).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605, 60 (шістсот п`ять гривень, шістдесят коп.).

Відповідно до постанови суду, - 01.02.2025 року о 15 год. 15 хв., в м. Ужгород, площа Петефі, 18, водій автомобіля BMW X5, гр. ОСОБА_2 не витримав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух, та безпечно керувати ним, у результаті чого допустив зіткнення з т/з RENO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії гр. ОСОБА_2 за порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Сливич В.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначає, що із оскаржуваною постановою суду не погоджується, оскільки така винесена без урахування дійсних обставин справи та з грубим порушенням вимог як матеріального так і процесуального права. Зазначає, що порушено право на захист, так як справу розглянуто буз участі ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Сливича В.І. Звертає увагу, що із відеоматеріалів, на яких зафіксовано момент зіткнення між транспортними засобами вбачається, що причиною цього зіткнення були не дії ОСОБА_2 , а сторонніх осіб, а саме працівників поліції, які перегородили рух автомобілю BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 ; силоміць витягнули ОСОБА_2 із-за керма вказаного автомобіля, внаслідок чого автомобіль став не керований та вільним ходом зіткнувся із поліцейським автомобілем марки Reno Daster д.н.з. НОМЕР_3 . Зазначає, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Заслухавши пояснення адвоката Коваленко О.М. в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Сливича В.І., потерпілого ОСОБА_1 , який не заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та пояснив обставини ДТП, що мала місце 01.02.2025, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винним, суд першої інстанції зазначив, що він порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, і в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України водій повинен обирати швидкість, яка дозволить йому завжди контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №235997 від 01.02.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 01.02.2025 року, відеоматеріалами, та іншими матеріалами справи, обмежившись формальною вказівкою на це, оскільки їм не надано оцінку.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про порушення ОСОБА_2 п. 12.1 ПДР, та не обґрунтував причинно-наслідковий зв`язок між порушенням даного пункту та настанням ДТП.

Разом з тим, порушення ОСОБА_2 п. 12.1 ПДР України жодним чином не обґрунтовується доказами, виходячи з матеріалів справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є - наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні чітко визначених пунктів Правил дорожнього руху, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

З пояснень потерпілого ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні апеляційного суду слідує, що причиною цього зіткнення були дії ОСОБА_2 та сторонніх осіб, а саме працівників поліції, які перегородили рух автомобілю BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , силоміць витягнули ОСОБА_2 із-за керма вказаного автомобіля, внаслідок чого автомобіль став не керований та вільним ходом зіткнувся із поліцейським автомобілем марки Reno Daster, д.н.з. НОМЕР_3 .

Дослідженими в судовому засіданні відеоматеріали, які наявні в матеріалах справи, частково підтверджуються надані в судовому засіданні пояснення потерпілого ОСОБА_1 щодо обставин події ДТП, яка мала місце 01.02.2025.

Натомість, з дослідженого в судовому засіданні апеляційного суду відеозаписі чітко зафіксовано, що працівники поліції витягнули силоміць водія ОСОБА_2 з автомобілю, повалили на землю, а вже потім автомобіль без водія розпочав рух аж до зіткнення з перешкодою.

На думку апеляційного суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, оскільки не підтверджений належними, достовірними та допустимими доказами факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом саме у зазначений час, факт здійснення зіткнення з автомобілем марки Reno Daster д.н.з. НОМЕР_3 , тобто факт настання ДТП саме через дії ОСОБА_2 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, знайшли своє підтвердження в результаті дослідження апеляційним судом вищевказаних доказів.

Тому висновок суду про винуватість ОСОБА_2 належним чином не мотивований та передчасний. Зміст пояснень та інших доказів, які суд прийняв до уваги, належним чином не проаналізований, належна оцінка їм не дана.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з`ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачяться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є - своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови суду першої інстанції прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сливича В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 лютого 2025 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага