Єдиний унікальний номер cправи 678/1370/25
Провадження номер 3-678-587/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Лазаренка А. В.

за участі секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали № 182-183, які надійшли з Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29 серпня 2025 року до суду надійшли два протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 427188 від 18 серпня 2025 року, у цей же день близько 16 год. 00 хв. в с. Голенищеве, по вул. Вишневій, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в найближчому лікувальному закладі КНП Летичівська багатопрофільна лікарня, результат огляду 2,16 проміле. Дані дії вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 427202 від 18 серпня 2025 року, у цей же день близько 16 год. 00 хв. в с. Голенищеве, по вул. Вишневій, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування повторно протягом року постановою ЕНА 4449141 від 07 квітня 2025 року, чим порушив п. 2.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнав частково та показав, що 18 серпня 2025 року взяв машину у співмешканки та поїхав у сусіднє село у с. Соколівка до свого знайомого. Він їхав тверезий, спиртні напої вжив вже у знайомого після того як приїхав. Посвідчення водія на право керування автомобілями не має.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює інспектором ВП №3 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницької області. 18 серпня 2025 року отримали повідомлення від ОСОБА_3 про те, що її співмешканець взяв авто та п`яний поїхав у с. Соколівка. По приїзду за вказаною нею адресою вони побачили ОСОБА_1 , який разом із ОСОБА_4 вживали спиртні напої в господарстві останнього. Факт безпосереднього керуванням ОСОБА_1 автомобілем вони не зафіксували, так як автомобіль знаходився біля господарства ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що непередбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вказані дії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за вказаними статтями КУпАП першочергово має бути встановлено та доведено належними і допустимими доказами факт керування особою транспортним засобом, тобто усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних функцій транспортного засобу, лише після цього суд встановлює наявність вини особи у порушенні правил дорожнього руху, а також ознак сп`яніння, пропозиція / вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

У абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування (п. 38).

Водночас, до матеріалів справи не долучено жодного доказу підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно ч. 4 ст. 266 КУпАП та пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735З від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання псих активної речовин та стану сп`яніння та роздруківкою пристрою № 00093, огляд проведено 18 серпня 2025 року о 19 год. 59 хв., тоді як вбачається з протоколів та рапорту, ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 16 год. 00 хв. 16 год. 19 хв.

Відповідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому в матеріал справи наявний диск з 1 відеозаписом, на якому зафіксовано лише факт роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 , у присутності адвоката Вусатюка О. М. у службовому кабінеті ВП №3.

Також на підтвердження повторності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не долучено копії постанови ЕНА 4449141 від 07 квітня 2025 року, на яку посилається працівник поліції у протоколі ЕПР1 № 427202.

Інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в ході судового розгляду суду не було надано.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Вина ОСОБА_1 не підтверджена належними і допустимими доказами. Зазначені обставини підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.130, 247 п.1, 266, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Справу ЄУН 678/1370/25 провадження 3-678-587/25, справу ЄУН 678/1371/25 провадження 3-678-588/25 об`єднати в одне провадження з присвоєнням справі ЄУН 678/1370/25 провадженню 3-678-587/25.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко