Справа №: 343/1456/25
Провадження №: 3/343/534/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого майстром лісу в ДП «Ліси України», одруженого, що має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.ч. 1,2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а також вчинив вказані дії стосовно малолітніх осіб.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

20 липня 2025 року близько 20:00 год. ОСОБА_1 по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у тому, що ОСОБА_1 погрожував дружині нанесенням тілесних ушкоджень, ображав її нецензурними словами в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю дружини та малолітніх дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пообіцяв, що більше такого не повториться.

Крім визнання самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251783, серії ВАД № 254569 та серії ВАД № 254595 від 20.07.2025 року, в яких зазначено, що 20 липня 2025 року близько 20:00 год. ОСОБА_1 по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у тому, що ОСОБА_1 погрожував дружині нанесенням тілесних ушкоджень, ображав її нецензурними словами в присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю дружини та малолітніх дітей;

- рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області Дранчука В.Д., згідно з яким 20.07.2025 року о 20:42 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що чоловік погрожує зброєю;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.07.2025 року, з якого вбачається, що від ОСОБА_2 прийнято усну заяву про те, що того дня близько 20:00 год. її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з нею конфлікт, під час якого голосно викрикував, принижував, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, тому просить притягнути його до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 20.07.2025 року, в яких остання вказала, що її чоловік ОСОБА_1 в п`яному стані вчинив з нею сварку в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ображав її нецензурними словами, голосно викрикував, принижував, погрожував застрелити. Вона з дітьми втекла з будинку, останні сильно налякалися, плакали, внаслідок чого отримали психологічний стрес;

- даними термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА № 642033, серії АА № 642032 та серії АА № 642002 від 20.07.2025 року, згідно з якими ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами: неповнолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком 3 доби з 22:00 год. 20.07.2025 року по 22:00 год. 23.07.2025 року, та ОСОБА_2 строком 3 доби з 21:15 год. 20.07.2025 року по 21:15 год. 23.07.2025 року;

- відеозаписом, який знаходиться на диску DVD-R (а.с. 8) та містить 3 файли. На файлах під назвою «0017199__0019», тривалістю 05:20 хв., та «0017199__0020», тривалістю 06:24 хв., зафіксовано, як ОСОБА_1 голосно викрикує, нецензурно висловлюється на адресу дружини, погрожує їй фізичною розправою. На файлі, що має назву «0017199__0021», тривалістю 03:55 хв., ОСОБА_1 ознайомлено з протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251783, серії ВАД № 254569 та серії ВАД № 254595, які він підписав та отримав їх копії, про що свідчать підписи останнього.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП встановлює відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Даний Закон передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, а також вчинив вказані дії стосовно малолітніх осіб.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, його особу та пом`якшуючу відповідальність обставину щире каяття, оскільки обставин, що обтяжують ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи також, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше та у вчиненому розкаявся, суд вважає, що на останнього слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому правопорушенню та його особi, в межах санкції ч.ч. 1,2 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якими його визнано винним, обравши остаточне стягнення на підставі ст. 36 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення:

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у виглядi штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень);

- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у виглядi штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень).

На підставі ст. 36 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виглядi штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: