Справа№938/1242/25
Провадження № 3/938/836/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,-

В С Т АН О В И В:

На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області 26.08.2025 року поступили матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 344705 від 23.07.2025 року вбачається, що 23.07.2025 року о 14.45 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинського ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме при виявленні прикордонним нарядом чітко та недвозначно жестами та словами подав команду: «Стій! Прикордонний патруль», після чого гр. України ОСОБА_1 побачив прикордонний наряд та вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий, своїми діями порушив вимоги ЗУ «Про державний кордон України» та ст. 12,20 ЗУ «Про ДПСУ», тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч.2 ст. 277 КУпАП судове засідання призначено на 26.08.2025 року та відкладено на 19.09.2025 року в зв`язку з неявкою особи, яка притягається до відповідальності.

У судове засідання 19.09.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на 19.09.2025 року та шляхом отримання 27.08.2025 року СМС-повідомлення про його виклик до Верховинського районного суду Івано-Франківської області на номер мобільного телефону, вказаний ним працівникам прикордонної служби..

Крім того, суддею вживалися заходи, спрямовані на повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду даної справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик особи в суд на 19.09.2025 року.

При цьому, суд бере до уваги той факт, що громадянину ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 23.07.2025 року, про що він підписався у вказаному протоколі (а.с.1).

Окрім того, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, до суду надано:

- заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення;

- копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- рапорт офіцера оперативно-розшукової групи прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 в якому він зазначив, що 23.07.2025 року о 14.45 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Румунію на відстані 15 км від лінії державного кордону, на території Верховинської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області , тобто в межах прикордонного контрольованого району, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме при виявленні прикордонним нарядом вдався до втечі та його було затримано на напрямку 472 прикордонного знаку; під час спілкування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель Вінницької області, прибув у прикордонний контрольований район з метою подальшого незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску;

- диск із відеозаписами, на якому зафіксована перелякана особа чоловічої статі, яка представляється як ОСОБА_1 , та запитання іншоі особи, яка знаходиться за кадром, чому він утікав від поліції та прикордонників, не встигає наданти будь-яких пояснень, оскільки його перебивають словесно та повідомляють про складання адмінпротоколу.

Суддя приймає до уваги, що рапорт працівника прикордонної служби є внутрішнім документом, яким він інформує керівництво про виявленняОСОБА_1 в межах контрольованого прикордонного району та не є доказам відповідно до ст.251 КУпАП.

Вивчивши матеріали даної справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ№ 344705 від 23.07.2025 року вбачається, що 23.07.2025 року о 14.45 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинського ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме при виявленні прикордонним нарядом чітко та недвозначно жестами та словами подав команду: «Стій! Прикордонний патруль» після чого гр України ОСОБА_1 побачив прикордонний наряд та вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий.

Зважаючи на наведені обставини, протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи не вбачається будь-яких доказів, які б свідчили про затримання ОСОБА_1 23.07.2025 року о 14.45 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Звертається увага, що загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudicium те, що стосується попереднього судового рішення) це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі. У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Встановлено, що відповідно до постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 року (справа №938/1160/25, провадження №3/938/781/25) провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185, ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В мотивувально-описовій частині постанови від 02.09.2025 року зазначено, що з матеріалів справи встановлено, що 23.07.2025 року о 13.15 годин ОСОБА_1 затримано працівниками Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області для складання протоколу та його доставлення в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, в іншій справі встановлено, що 23.07.2025 року о 13.15 годин ОСОБА_1 затримано працівниками Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області для складання протоколу та доставлення в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ., що в свою чергу виключає вчинення ним 23.07.2025 року о 14.45 годин злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 185-10, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН