КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/512/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ханова Андрія Олександровича на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року (суддя Макаренко І.Г.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536грн 80коп. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постановою судді визнано доведеним, що 20 червня 2024 року о 20год. 22хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Степана Бандери у місті Києві, не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом AtamanA-0930, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого некеровано зіткнувся з транспортним засобом марки MG, д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири транспортного засобу Ataman- тілесні ушкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, постановою судді визнано доведеним, що 20 червня 2024 року о 20год. 22хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Степана Бандери у місті Києві в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Ханов А.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, адвокат Ханов А.О. посилається на те, що 8 листопада 2024 року та 12

листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - Савенко Є.В. звертався до місцевого суду за отриманням копії постанови, однак отримав відповідь, що текст постанови ще не готовий. Копію оскаржуваної постанови Савенко Є.В. отримав лише 13 листопада 2024 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою, та вже наступного дня подав до місцевого суду апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 8 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - Савенко Є.В. звертався до суду із заявою про видачу копії постанови судді (с.с.67), однак копію постанови судді було отримано ним лише 13 листопада 2024 року (с.с.66).

Враховуючи викладене, а також те, що апеляційну скаргу було подано невідкладно, на наступний день після отримання копії постанови судді, вважаю за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Ханов А.О. зазначає, що суддя місцевого суду необґрунтовано відхилив його доводи щодо недійсності висновку лікаря-нарколога, складеного за результатами огляду ОСОБА_1 , не прийнявши до уваги, що працівниками поліції не було дотримано вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, згідно якого поліцейські мали забезпечити доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я протягом двох годин з моменту виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння. Натомість, ОСОБА_1 був доставлений до лікаря-нарколога лише через 3 год. 40 хв., що на думку судді місцевого суду є незначним перевищенням, яке жодним чином не вплинуло на достовірність результатів огляду ОСОБА_1 .

Також, захисник Ханов А.О. посилається на те, що станом на початок розгляду справи місцевим судом минуло 92 дні з моменту проведення огляду та відібрання зразків сечі ОСОБА_1 , які згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції зберігаються протягом 90 днів, чим було позбавлено ОСОБА_1 можливості заявити клопотання про призначення судової медичної експертизи для перевірки зданої ОСОБА_1 біологічної речовини та спростувати факт перебування його у стані наркотичного сп`яніння.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зазначив, що він не заперечує свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, однак заперечує результати проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 пояснив, що у кінці червня, точну дату не пам`ятає, після 18:00 год. від зустрівся з товаришем, який підвіз його на СТО, де вони забрали автомобіль VolkswagenTiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , яким він і керував, рухаючись позаду свого знайомого. Перебуваючи на проспекті Степана Бандери та рухаючись у бік вул. Теліги у місті Києві, на смузі для руху пасажирського транспорту, він допустив зіткнення з автобусом та ще одним автомобілем. В результаті зіткнення автомобіль Volkswagenперекинувся, пішоходи допомогли йому вилізти з нього. Деякі пасажири автобуса були травмовані, однак від госпіталізації відмовились. На місце події прибули медики, які його оглянути приблизно через 20 хв. після ДТП, працівники патрульної поліції та ще через 40хв. слідчо-оперативна група в нього відібрали пояснення, ще пізніше приїхала власниця автобуса та працівники комунальних служб. Працівники патрульної поліції спочатку нічого не робили, а вже після того, як він дав покази слідчому, повідомили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували поїхати у лікарню для проведення огляду, на що він погодився. Разом із працівниками поліції він прибув у лікарню, де здав аналізи, однак результат отримав лише через два тижні, з яким був категорично не згоден, оскільки будь-яких наркотичних засобів чи психотропних речовин не вживав.

Захисник Ханов А.О. у судовому засіданні в апеляційному суді доводи апеляційної скарги підтримав, додавши, що працівники поліції грубо порушили вимоги Інструкції № 1452/735, не забезпечивши проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння протягом двох годин з моменту виявлення в нього ознак такого сп`яніння. Також, захисник зазначив, що з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Власниця транспортного засобу Ataman- ОСОБА_4 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції також зазначила, що по приїзду на місце ДТП жодних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не побачила.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ханова А.О., власниці транспортного засобу Ataman- ОСОБА_4 , яка залишила вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується належними доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864579 від 16 серпня 2024 року, 20 червня 2024 року о 20год. 22хв. на проспекті Степана Бандери у місті Київ (біля зупинки «Вулиця Йорданська»), водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VolkswagenTiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом Ataman A-0930, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , після чого некеровано зіткнувся з транспортним засобом MG, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого всі транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажири транспортного засобу Ataman: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - тілесні ушкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (с.с.1).

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864580 від 16 серпня 2024 року, 20 червня 2024 року о 20год. 22хв. на проспекті Степана Бандери у місті Київ (біля зупинки «Вулиця Йорданська»), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння (висновок КМНКЛ «Соціотерапія» № 003160 від 21 червня 2024 року), чим порушив п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.2).

Вказані протоколи складались у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» № 003160 від 21 червня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 21 червня 2024 року о 00 год. 10 хв., лікарем ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання каннабіоїдів та стимуляторів (амфетаміну) (с.с.23, зворот).

Згідно акту медичного огляду № 003160 від 21 червня 2024 року під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння встановлено, що останній не має видимих пошкоджень, його поведінка напружена, настрій нестійкий, загальмований, мовна здатність не порушена, пульс 83, тиск 137/89, зіниці звужені, реакція на світло млява, міміка млява, наявне тремтіння пальців рук (с.с.50).

Відповідно до результату лабораторного дослідження № 2274 від 21 червня 2024 року, проведеного імунохроматографічним методом (ІХА), у зразках біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 виявлено сліди марихуани (каннабіноїдів) та амфетаміну (фенілалкіламінів) (с.с.51).

Згідно запису в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», огляд ОСОБА_1 проводився 21 червня 2024 року о 00 год. 10 хв. (с.с.51, зворот).

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння, фіксація проведення такого огляду відповідно до вимог законодавства і його результати.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Частинами 2, 4-5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи відсутність спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, для огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд водія, у якого наявні ознаками наркотичного сп`яніння, проводяться у закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до пункту 9 Порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції

застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864579 від 16 серпня 2024 року додано диск з відеозаписами з боді-камер працівників патрульної поліції (с.с.32).

З переглянутого апеляційним судом відеозаписів «79-1», «79-2» вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 проводився в закладі охорони здоров`я о 00год.20хв. 21 червня 2024 року, тобто більше, як через три годин після дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з цим, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині визнання недійсним результату огляду ОСОБА_1 у зв`язку із проведенням цього огляду поза межами встановленого Порядком двогодинного строку, оскільки такий огляд проводився не у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а у зв`язку з його причетністю до дорожньо-транспортної пригоди з постраждалими особами, незалежно від часу її скоєння.

Водночас, згідно пункту 9 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.

Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Як вбачається з матеріалів справи, біологічні зразки були відібрані у ОСОБА_1 21 червня 2024 року під час його огляду на стан сп`яніння в КНП «КМНКЛ «Соціотерпія».

Висновок за результатами огляду ОСОБА_1 був складений 28 червня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення лише 16 серпня 2024 року. При цьому матеріали справи надійшли до Оболонського районного суду міста Києва 30 серпня 2024 року, а перше судове засідання було призначено на 20 вересня 2024 року, тобто уже поза межами строку зберігання відібраних у ОСОБА_1 біологічних зразків.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи незгодним з результатами огляду та складеним лікарем-наркологом висновком, був позбавлений можливості подати клопотання про призначення судом медичної експертизи з метою проведення повторного дослідження відібраних у нього біологічних зразків.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у

цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року, «Лауко проти Словаччини» від 2 вересня 1998 року).

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з

прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням

встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , з незалежних від нього обставин, був позбавлений можливості у встановлений Інструкцією спосіб довести факт того, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, шляхом ініціювання експертного дослідження відібраних у нього біологічних зразків.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 щодо порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з того, що у результаті апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді стосовно ОСОБА_1 про закриття провадження за протоколом про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, не оскаржується, тому не була предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ханова Андрія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року задовольнити та поновити цей строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ханова Андрія Олександровича задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 1 листопада 2024 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вини останнього.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт