Справа № 352/1408/25
Провадження № 33/4808/621/25
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого на постанову Тисменицького районного суду від 08 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду є незаконна та не обґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що суд не з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив докази та не сприяв об`єктивному розгляду справи. Зокрема, суд не допитав працівників поліції, не взяв до уваги, що протоколи складалися не вперше, і проігнорував той факт, що інцидент домашнього насильства відбувався в присутності їхніх неповнолітніх доньок, яким також було завдано шкоди. ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду про недостатність самого протоколу для доказування вини, не відповідають вимогам законодавства. Крім того, до справи долучено відеодоказ. На думку апелянта, ситуація, зафіксована в протоколі, не є "сімейним конфліктом", як це вказав суд, а є домашнім насильством.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №440585 від 06 червня 2025 року, ОСОБА_1 10 травня 2025 року близько 12 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, називала його образливими словами та показувала непристойні жести, чим було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №252949 від 06 червня 2025 року, ОСОБА_1 25 травня 2025 року близько 12 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме спілкувалася на підвищених тонах та примушувала покинути житло, чим було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство та завдала шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Дане адміністративне правопорушення характеризується матеріальним складом, тобто є таким, для об`єктивної сторони якого, закон вимагає встановлення не тільки факту діяння, а й шкідливих наслідків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, факт заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не підтверджуються доказами по справі.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Тому, судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт