ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2382/25 Справа № 183/4734/25 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Яценка Артема Олеговича на постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Яценка А. О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 10 травня 2025 року о 14.45 години в м. Самар по вул. Спаська 9, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Водієві було запропоноваю пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що останній відмовився на службову бодікамеру. Водія було відсторонено від керування шляхом евакуації на паркування за місцем перебуванням. Таким чином водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог наводить доводи, зміст яких полягає у тому, що суд першої інстанції мав визнати недопустимим як доказ відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, у зв`язку з тим, що відеозапис не був безперервним; відсутності доказів керування транспортним засобом; маніпулювання поліцейськими повідомленням про виклик Військової служби правопорядку; зазначення в протоколі відомостей, які не відповідають дійсності, а саме під час складення протоколу зазначили, що ОСОБА_1 не повідомив про місце роботи, хоча ця обставина спростовується відеозаписом на якому зафіксовано, як останній повідомляє, що він військовослужбовець; не зафіксовано факту ознайомлення поліцейськими ОСОБА_1 з його правами, в тому числі і права на захист та скористатись правовою допомогою захисника; поліцейські порушили порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, оскільки шляхом психологічного тиску та веденням в оману ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я хоча спочатку на це погоджувався; також зазначає про відсутність на відеозаписі ознак алкогольного сп`яніння у водія.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що підтвердив захисник та не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 268 КУпАП, визначені випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не містить в переліку ст. 130 КУпАП, а тому у даній категорії справ участь ОСОБА_1 не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 326039 від 10.05.2025; рапорті поліцейського; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмових поясненнях ОСОБА_1 , в яких зазначено, що останній керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції і перед тим як сісти за кермо вживав спиртні напої.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме млява мова та нестійка хода. На відеозаписі ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що вживав горілку перед тим як сісти за кермо. Також відеозаписом зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту даного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326039 від 10.05.2025 слідує, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, який останній підписав. Про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб не заявляв, факт керування автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 не заперечував.

Версія про не керування транспортним засобом з`явилась тільки в суді першої інстанції. Будь-яких пояснень про припарковане авто, до якого ОСОБА_1 повернувся за речами, останній не наводив.

Матеріалами справи спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про відсутність направлення на проходження медичного огляду водія в закладі охорони здоров`я, оскільки таке направлення є в матеріалах справи (а.с. 3).

Таким чином висновки суду першої інстанції про підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законодавством порядку, є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими доказами.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Порушень порядку проведення огляду та складення протоколу з порушенням вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), апеляційним судом не встановлено.

Працівники поліції у відповідності до вимог закону склали стосовно останнього протокол, дотримуючись вимог ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції.

Щодо доводів апелянта про те, що долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про обставини, які підлягають доказуванню у межах даної категорії справ. На долученому відеозапису зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, його пояснення про керування транспортним засобом та вживання горілки перед цим, пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від такого проходження. Інші обставини з початку несення служби працівниками поліції та до закінчення їх зміни не мають доказового значення у даній справі.

Тобто, долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом є аналогічними з позицією захисту в суді першої інстанції і зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які захист тлумачить на свою користь, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозаписів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Яценка Артема Олеговича залишити без задоволення.

Постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун