Справа № 466/4852/25
Провадження № 3/466/1703/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 15.05.2025 року о 09:26 год. у м. Львів, по вул. Шевченка, 309, керуючи транспортним засобом «MAN L2000», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10.А ПДР України, своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляді справи в суді свою вину у скоєному правопорушенні визнав частково та пояснив, що умислу залишати місце події у нього не було. Також зазначив, що протокол за ст.124 КУпАП ( порушення правил дорожнього руху) у згаданій події складено на гр. ОСОБА_2 . Посилаючись на вищевказане, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. (ст. 9 КУпАП).

Пункт 2.10 «а, д» ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність, встановлена ст. 122-4 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Умисного наміру залишати місце ДТП у ОСОБА_1 , не було, його дії не були спрямовані на вчинення адміністративного правопорушення та уникнення відповідальності, оскільки надані ним пояснення повністю узгоджуються із дослідженими матеріалами справи.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 , з кваліфікацією його дій за ст. 122-4 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Разом з тим, постановою судді Франкіського районного суду м.Львова від 09.07.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушеня, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не мав умисного наміру залишення місця ДТП, зокрема, дослідженими судом матеріалами справи, поясненнями наданими в суді, ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на уникнення відповідальності останній не вчиняв.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, оглянувши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, його вина не доведена, а відтак з врахуванням положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, вважаю, провадження по даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Г. Б. Білінська