Справа №: 465/314/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

22.09.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М. з участю секретаря судового засідання Беднара А.Б., захисника адвоката Гелемей Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

16 січня 2025 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218228 від 11.01.2025, ОСОБА_1 11.01.2025 о 11 год. 00 хв. у м. Львові, вул. Наукова, 6А, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia д. н. з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя не дала дорогу автомобілю, який виїхав на перехрестя з правого боку, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Renault Megane д. н. з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає, чим порушила п. 16.12 Д ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватою себе не визнала. Пояснила, що 11.01.2025 біля 11 год. 00 хв. їхала за кермом автомобіля Skoda Fabia д. н. з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Наукова, між будинками № 6 і № 10. Спереді на пасажирському сидінні їхав її батько, ОСОБА_3 . Іхала на дуже малій швидкості, тому що це житловий район і повз дорогу стоять смітники, а також припарковані автомобілі, які їй прийшлось об`їжджати. У цей час із-за смітників несподівано для неї виїхав автомобіль Renault Megane д. н. з НОМЕР_2 , в результаті чого відбулось зіткнення. Заперечує, що це є перехрестя рівнозначних доріг, з схемою місця ДТП не згідна, просить долучити до матеріалів справи фотографії з місця ДТП, а також відеофайли огляду даної території.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 11.01.2025 біля 11 год. 00 хв. його дочка, ОСОБА_1 , їхала за кермом автомобіля Skoda Fabia д. н. з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Наукова, між будинками № 6 і № 10, а він сидів спереді на пасажирському сидінні. Іхала на дуже малій швидкості, повз дорогу стоять смітники, а також припарковані автомобілі, які прийшлось об`їжджати. У цей час із-за смітників несподівано виїхав автомобіль Renault Megane д. н. з НОМЕР_2 , в результаті чого відбулось зіткнення. Заперечує, що це є перехрестя рівнозначних доріг, схема місця ДТП не відповідає обставинам, які мали місце.

Допитаний у судовому засіданні інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ОСОБА_4 пояснив, що 11.01.2025 він виїжджав на місце ДТП, що мало місце у м. Львові, вул. Наукова, 6А, складав схему місця ДТП. Стверджує, що на схемі приблизно відображено місце зіткнення транспортних засобів Skoda Fabia д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Renault Megane д. н. з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 неодноразово, належним чином викликався в судове засідання, однак, до суду не прибув.

Судом 3 квітня 2025 року призначено судову автотехнічну експертизу. Однак, 14 серпня 2025 року матеріали справи повернуто у зв`язку з неможливістю проведення даної експертизи.

Заслухавши пояснення особи ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання про притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно зазначити, що диспозиція даної статті за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто, нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів, зокрема, до Правил дорожнього руху України.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху, що полягало в тому, що вона не надала дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Оцінюючи схему місця ДТП, судом встановлено, що вона містить протиріччя з фотознімками та відеозаписом з місця ДТП, а також поясненнями ОСОБА_1 та свідків у судовому засіданні. Зокрема, вказана схема не мітить відомостей про розташування на проїжджій частині справа припаркованих автомобілів, які закривали видимість для водіїв, місце зіткнення транспортних засобів не відповідає дійсності, а також не видно, що це було саме перехрестя рівнозначних доріг.

У судовому засіданні не надано доказів, що місце ДТП було саме на перехресті рівнозначних доріг, і, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та порушення нею вимог Правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди в ході розгляду справи не встановлено.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

У Постанові від 08 липня 2020 року у справі№463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що складений органами Національної поліції протокол про адміністративне правопорушення, а також зібрані та надані докази не забезпечують такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає до закриття у зв`язку із відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 Кодексу України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.