П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., за участю: секретаря Килинчук Л.Л., захисника Григор`єва Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130, ст.122-4, ст.124 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.06.2025, справи про адміністративні правопорушення ЄУН 174/763/25 (н/п 3/174/265/2025), відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП, ЄУН 174/454/25 (н/п 3/174/158/2025) по ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАПоб`єднані в одне провадження. Справі присвоєно ЄУН 174/454/25 (н/п 3/174/158/2025).

28.02.2025, о 21:15 год., в м.Вільногірськ, Кам`янського району Дніпропетровської області по вул.Центральна, біля будинку 77, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ VIDA, днз НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру здійснила наїзд на автомобіль MAZDA 321 днз НОМЕР_2 , який рухався позаду, чим порушила п. 10.9 ПДР, після чого залишила місце ДТП, керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася під відеозапис на нагрудну камеру № 799341,799199, чим порушила п.2.5. ПДР України відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

Дії ОСОБА_1 , посадовою особою кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 28.02.2025 вона дійсно їхала на автомобілі, собака перебігала дорогу, вона загальмувала, сплутала педалі, через що автомобіль рушив назад, відчула удар. Коли вийшла з автомобіля, побачила двох хлопців, які сказали, що вона «попала на гроші», вона злякалася подумала, що це шахраї, однак дала їм свій номер телефону, сіла в авто та поїхала додому, вини не визнає.

Захисник Григор`єв Д.В., просив закрити провадження по справі, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння проведено через більше ніж дві години після часу вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі.

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні показав, приблизно 2 місяці тому, навесні 2025 року, точну дату не пам`ятає, погода була холодною, був в куртці, вони їхали на автомобілі «Мазда» біля магазину «Альтаїр», що у м.Вільногірськ по вул.Центральна, він був на передньому пасажирському сидінні, рухалися за автомобілем під керуванням ОСОБА_3 , вона різко загальмувала, вони зупинилися приблизно за 4 метра за нею, вона різко здала назад і пошкодила своїм заднім бампером їхній передній бампер. Їм здалося, що вона п`яна, але це може був афект. Вони домовились розібратись з ДТП без поліції, вона пообіцяла відшкодувати нам збитки. Через пару днів вона їм сплатила гроші, до неї претензій немає, автомобіль повністю відновили.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Григор`єва Д.В., допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, оптичний диск з відеозаписом (додаток до протоколу), суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП та в ньому має бути зазначено, в тому числі: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, і визначаються межі судового розгляду по справі, тобто питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 посадовою особою належним чином не встановлені.

Судом досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських, який не містить ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме 28.02.2025 з ознаками алкогольного сп`яніння зазначеними в протоколі, ні факту його зупинки, як і не містить самого факту відмови особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Жодних інших доказів, які б поза розумним сумнівом, свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що мав місце 28.02.2025, матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи огляд на стан сп`яніння проводився 03.03.2025. Поряд з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, про те, що подія мала місце 28.02.2025, тобто, за наведених обставин вбачається, що між скоєнням правопорушення та складанням даного протоколу пройшло більш ніж 24 години, що є порушенням регламентованих вимог ч.2 ст.254 КУпАП згідно яких, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в її діях при складанні протоколу посадовою особою не встановлена, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, а відтак її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до протоколу серії ОБ № 020419 по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - 28.02.2025, о 21:15 год., в м.Вільногірськ, Кам`янського району Дніпропетровської області по вул. Центральна, біля будинку 77, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ VIDA, днз НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру скоїла наїзд на автомобіль MAZDA 321 днз НОМЕР_2 , який рухався позаду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.9 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Григор`єв Д.В., просили закрити провадження по справі, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Григор`єва Д.В., дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, проте до неї не може бути застосовано адміністративне стягнення в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складено 03.03.2025 по факту скоєння правопорушення 28.02.2025, на день прийняття рішення судом 23.09.2025 строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, сплинули, то провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу серії ОБ № 020410 по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - 28.02.2025, о 21:15 год., в м.Вільногірськ, Кам`янського району Дніпропетровської області по вул.Центральна, біля будинку 77, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ VIDA, днз НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру, скоїла зіткнення з автомобілем MAZDA 321 днз НОМЕР_2 , який рухався позаду, після чого покинула місце ДТП, чим порушила п. 2.10А ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Григор`єв Д.В., просили закрити провадження по справі, у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Григор`єва Д.В., дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, проте до неї не може бути застосовано адміністративне стягнення в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складено 03.03.2025 по факту скоєння правопорушення 28.02.2025, на день прийняття рішення судом 23.09.2025 строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, сплинули, то провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 331781 від 16.05.2025 - 15.05.2025 о 23.57 год. в м.Вільногірськ по вул.Промислова, 22, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ VIDA, днз НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою спеціалізованого приладу Alkotest 6820 Drager відповідно до тесту № 571 від 16.05.2025 о 00.06 год. водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 1,77 проміле). Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 , посадовою особою кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 15.05.2025 вона їхала на автомобілі, її зупинили працівники поліції, причиною зупинки була зламана ліва фара. Працівник поліції висловив підозру, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на місці зупинки їй запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестераDrager, що вона й зробила, результат був 1,77 проміле, до медичного закладу їхати відмовилась так як погодилася з результатом. Вважає, що алкотестер був не цільним, вини не визнає.

Захисник Григор`єв Д.В., просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на процесуальні порушення, які викладені ним в письмовому клопотанні.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Григор`єва Д.В., дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис події правопорушення (додаток до протоколу) та оцінивши докази з точки зору їх достатності, допустимості та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Так, обставини, викладені у протоколі підтверджуються: відеозаписом з цифрової бодікамери «MotorolaVB400», який відтворено в судовому засіданні, і з якого слідує, що автомобільЗАЗ VIDA, днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції у м.Вільногірськ, через несправність лівої фари автомобіля. При цьому їй була висловлена підозра, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та було запропоновано в установленому порядку пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу Alkotest 6820 Drager, який за її згодою був проведений, результат тесту показав 1,77 ‰. Крім того, в разі її незгоди з даним результатом їй було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, нащо остання відмовилась, будь-яких заперечень не висловлювала (а.с.93); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.05.2025, в яких вона підтвердила факт вживання алкогольних напоїв (а.с.83); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2025 (а.с.89); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.87); результатами тесту приладу DragerAlkotest 6820 від 16.05.2025, відповідно до якого стан сп`яніння складає 1,77 ‰, з яким ОСОБА_1 ознайомилася (а.с.88).

Таким чином, доводи сторони захисту, щодо порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема відеозаписом з цифрової бодікамери «MotorolaVB400», на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в сукупності з іншими доказами суд визнає відеозапис події правопорушення (додаток до протоколу), який міститься на диску належним та допустимим доказом.

Оцінюючи досліджені докази, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених Європейським судом з прав людини у висновках у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року.

Так, у зазначених рішеннях вказано, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Суд приймає у якості допустимих доказів по справі зазначені письмові докази та відеозапис події, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють один одного.

Дослідивши наявні докази по справі, суддя дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та її дії кваліфіковано вірно.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , при судовому розгляді справи не встановлено.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності та оцінивши їх на предмет достатності та взаємозв`язку, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, поза розумним сумнівом доведена дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище доказами, тому врахувавши особу правопорушника та обставини справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.38, 40-1, 122-4, 124, 130, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ОБ № 020418 від 03.03.2025) - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ОБ № 020419 від 03.03.2025) - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ОБ № 020410 від 03.03.2025) - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання до відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя підпис Т.М.Данилюк