Справа № 143/795/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.09.2025 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,-

встановив:

09.08.2025 року о 12 год. 02 хв. в м.Погребище, Вінницького району, Вінницької області по вул.Вінницька, 12-а водій ОСОБА_1 , рухаючись автомобілем марки «ГАЗ 31029», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бічного інтервалу та допустив зіткнення із припаркованим на стоянці біля магазину «Аврора» автомобілем марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано його власнику матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху.

Окрім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ №417406 від 09.08.2025 року в цей день о 12 год. 02 хв. в м.Погребище, Вінницького району, Вінницької області по вул.Вінницька, 12-а водій ОСОБА_1 , рухаючись автомобілем марки «ГАЗ 31029», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бічного інтервалу та допустив зіткнення із припаркованим на стоянці біля магазину «Аврора» автомобілем марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого залишив місце дорожньо транспортної пригоди, чим порушив вимоги підпункту «а» п.2.10 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав повністю та підтвердив обставини викладені у протоколі. Разом із цим, додав, що після приїзду працівників поліції він оглянув належний йому транспортний засіб та виявив, що він був пошкоджений, а тому у нього немає сумнівів, що він допустив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes Benz». В той же час, він не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 - 4 КУпАП, пояснивши, що він не відчув удару, а тому дізнався про те, що він допустив зіткнення із вказаним автомобілем лише тоді, коли до нього під`їхали працівники поліції і розповіли йому про це, стверджує, що він не мав наміру залишати місце дорожньо транспортної пригоди, оскільки не усвідомлював цієї обставини.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, окрім його пояснень також підтверджується сукупністю інших доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417393 від 09.08.2025 року (а.с.12); рапортом старшого інспектора чергового Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чекалюк О.О. (а.с.13); схемою місця ДТП від 09.08.2025 року (а.с.14); поясненнями ОСОБА_1 (а.с.16); поясненнями ОСОБА_2 (а.с.17).

Надаючи оцінку достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 - 4 КУпАП, суддя виходить із того, що за нормативним визначенням об`єктивна сторона згаданого складу правопорушення полягає в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у ставленні до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 - 4 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417406 від 09.08.2025 року (а.с.1); рапорт старшого інспектора чергового Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чекалюк О.О. (а.с.2); схему місця ДТП від 09.08.2025 року (а.с.3); пояснення ОСОБА_1 (а.с.5); пояснення ОСОБА_2 (а.с.6); протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417393 від 09.08.2025 року (а.с.7); постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8).

Надавши оцінку обставинам справи та дослідивши докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 - 4 КУпАП, не доведена особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, поза розумним сумнівом, виходячи із такого.

У наданих суду поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що він не відчув удару, а тому дізнався про те, що він допустив зіткнення із вказаним автомобілем лише тоді, коли до нього під`їхали працівники поліції і розповіли йому про це. При цьому він стверджував, що не мав наміру залишати місце дорожньо транспортної пригоди, оскільки не усвідомлював цієї обставини.

Такі його пояснення узгоджуються зі змістом пояснень, які він надав працівникам поліції 09.08.2025 року (а.с.5), не суперечать іншим матеріалам справи, а тому не викликають сумніву у судді.

Зважаючи на наведене, суддею не встановлено в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 - 4 КУпАП, у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.122 - 4 КУпАП необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В ч.1 ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого с.124 КУпАП, особу ОСОБА_1 , який є пенсіонером, ступінь його вини, відношення до вчиненого, та зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що, на думку судді, буде достатнім для попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а тому із ОСОБА_1 необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст.276, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 4 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., який стягнути в дохід держави (отримувач ГУК у Вінницькій області/м. Погребище/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0002892, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави «Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106» 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя