Справа №155/1552/25
Провадження №3/155/746/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т. при секретарі судового засідання Федонюк О.М., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого який має на утриманні одні малолітню дитину, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.09.2025 року серії ЛВЛ №389, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 17.09.2025 на виконання доручення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.08.2025 №306/119707 проведено перевірку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу використання засобів фото-відеофіксації (нагрудних відеокамер) під час здійснення заходів оповіщення громадян, перевірки їх військово-облікових документів, в рамках якої виявлено наступне:

Згідно наявних записів у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що у вказаному ТЦК та СП здійснюється видача/прийом портативних відеореєстраторів групам оповіщення.

Разом з цим, в ході перевірки було виявлено, що вивантаження звітних відеоматеріалів з вказаних відеореєстраторів не здійснюється та не зберігається.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото та відеофіксації затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.08.225 №532 (надалі за текстом Інструкція), включення портативного відеореєстратора уповноваженими представниками відбувається з моменту початку виконання ними службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян, перевірки їх військово-облікових документів, а відеозапис ведеться безперервно до завершення виконання заходів, крім випадків загрози попадання на відеореєстратор військових об`єктів або інформації з обмеженим доступом та випадків, пов`язаних з виникненням у уповноваженого представника особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора уповноважений представник переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.1 Розділу IV Інструкції вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником цього сервера. Сервер зберігання відеозаписів повинен розміщуватися в межах контрольованої зони та не мати з`єднань з будьякими глобальними мережами.

Згідно п.4 Розділу IV Інструкції контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і відеозапису, здійснює відповідальна особа, а за інформацією , отриманою за їх допомогою, безпосередньо керівник ТЦК та СП.

Згідно п.9 Розділу IV Інструкцїї, для здійснення моніторингу виконання обов`язків уповноваженими представниками під час виконання заходів оповіщення, перевірки військово-облікових документів керівник ТЦК та СП не рідше одного разу на тиждень вибірково проводить онлайн-перегляд матеріалів фото- і відеозаписів з портативних відеореєстраторів на предмет дотримання вимог цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний забезпечувати виконання особовим складом територіального центру комплектування та соціальної підтримки поставлених перед ним завдань.

Відповідно до ст.4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно правовими актами .Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує старшого лейтенанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військово обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Враховуючи наведене, у порушення наведених вимог законодавства та посадових обов`язків, старший лейтенант ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме не зважаючи на покладений на нього обов`язок, не забезпечив виконання особовим складом територіального центру комплектування та соціальної підтримки поставлених перед ним завдань щодо вивантаження та зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів, не здійснював заходів з метою отримання відповідного технічного забезпечення для вивантаження та зберігання матеріалів з відеореєстраторів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП. Вчинене старшим лейтенантом ОСОБА_1 правопорушення не дозволяє досягти належного виконання вимог Інструкції щодо відео фіксування здійснення заході в оповіщення громадян працівниками ТЦК та СП, що в свою чергу може створити корупційні ризики та зменшення довіри громадськості, слугує погіршенню військової дисципліни у ІНФОРМАЦІЯ_6 , призводить в подальшому до повторного та систематичного вчинення подібного роду порушень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні заперечив та зазначив, що звертався до відповідальних осіб обласного ТЦК та СП, яких повідомляв про відсутність відповідної комп`ютерної техніки. Вважає протокол незаконним, просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного до висновку.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Оскільки стаття 172-15 КУпАП не містить тлумачення поняття недбалого ставлення до військової служби, з метою додержання принципу законності, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального права.

Так, відповідно до ч.1 ст.367 КК України, службовою недбалістю визначено невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Тобто, з огляду на справу, що розглядається, під недбалим ставленням військової службової особи до військової служби слід розуміти невиконання або неналежне виконання військової службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

За змістом ст.172-15 КУпАП ця норма закону є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , відсутні дані про те, що він був ознайомлений з колом своїх обов`язків, та не зазначено які саме з цього кола службових обов`язків він не виконував або неналежно виконував.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на невиконання т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 приписів Інструкцій, які регламентують порядок вивантаження та зберігання матеріалів з портативних відеореєстраторів та не здійснення заходів з метою отримання відповідного технічного забезпечення, не містить вказівок на те, що в коло службових обов`язків ОСОБА_1 входив обов`язок виконання цих інструкцій.

В зв`язку із чим твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби є не обґрунтованим.

Відсутність в матеріалах справи посадової інструкція начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , функції якого, згідно протоколу (наказ про призначення у матеріалах справи відсутній) виконував старший лейтенант ОСОБА_1 , унеможливлює дійти висновку про винність останнього у недбалому ставленні до військової служби. Тобто в ході судового розгляду не було встановлено ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутній документ, який би підтверджував те, що ОСОБА_1 займає будь яку посаду, зокрема і т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з доданого до протоколу посвідчення офіцера, ОСОБА_1 займає посаду командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.8).

Згідно зі ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Зазначене, на переконання суду, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 протиправної винної поведінки, яка була спрямована на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки його вина не була доведена поза розумним сумнівом, а тому, на переконання суду, в діях останнього відсутній склад такого діяння.

Враховуючи наведене, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв