Справа № 308/1238/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвокат Свида О.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2025 року о 21 год. 44 хв. за адресою м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у лікаря-нарколога відмовився у встановленому законом порядку о 22 год. 57 хв., чим порушив п. 2.5. ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, що знижують увагу чи реакцію, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24 лютого 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Свиди О.Г. надійшло письмове клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_2 , яке було задоволено.

10 березня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Свиди О.Г. надійшло письмове пояснення, у якому захисник звертає увагу на те, що на відео, яке міститься у матеріалах справи, 21 (двадцять один) раз зафіксовано як особа не відмовляється від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, однак, працівники поліції це ігнорують та складають протокол. При цьому, захисник долучив до клопотання роздруківку із зазначенням часу розмов працівників поліції та відповідей ОСОБА_1 . На думку захисника, ситуація склалася так, що працівники поліції з самого початку хотіли незаконно затримати ОСОБА_3 , і коли побачили, що не можуть його витягнути з машини, вирішили скласти відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП, щоб цими діями змусити його вийти з машини. Звертає увагу, що розмови про те, що ОСОБА_4 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння почались тільки після того, як працівники поліції не змогли його змусити вийти з машини, щоб відвезти в ТЦК, і тільки приблизно через 50 хвилин стали говорити про те, що він в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, на відео зафіксовані слова працівників поліції, що необхідно скласти 130 КУпАП. Тобто, у такий спосіб працівники поліції, на думку захисника та ОСОБА_1 , намагалися витягнути його з автомобіля під загрозою складення відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення. Звертає увагу судді на те, що на 50 хв. 58 сек. відеозапису працівники поліції говорять «треба щоб 130-ту статтю Корнута влупив», і надалі видається сміх працівників поліції.

10 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Свида О.Г. також подав клопотання про виклик в судове засідання для дачі пояснень інспектора 1 взводу 3 роти УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції Корнути Івана Михайловича та клопотання про долучення до матеріалів справи диску з відеозаписом, зробленим ОСОБА_1 на власний телефон, на якому зафіксовано, що він не відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник Свида О.Г. повністю підтримав раніше подані ними письмові клопотання, зазначив, що запровадження справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП було провокацією з боку поліцейських, і створення ними штучної обстановки, щоб витягти ОСОБА_1 з машини. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, про що 21 раз сказав поліцейським. Захисник заперечив факт відмови його підзахисного від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив звернути увагу, що бесіди про стан алкогольного сп`яніння почались тільки з 50 хвилини, і лише тільки після того, як ОСОБА_1 почув, що перебуває у розшуку в ТЦК та СП. ОСОБА_1 відмовився виходити з автомобіля, так як боявся, щоб його не мобілізували. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника Свида О.Г., заперечив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що від проходження тесту на стан сп`яніння не відмовлявся, просив надати йому можливість пройти тест всередині авто. Пересів з місця водія на пасажирське тому, що дуже хвилювався. Протокол про адміністративне правопорушення на нього склали в знак покарання за те, що він не захотів, щоб його доставили до ТЦК та СП.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 повідомила, що того дня гостювала у ОСОБА_5 , після чого він відвіз її додому. Через деякий час їй прийшло повідомлення від ОСОБА_5 , що його затримали працівники поліції. Коли вона приїхала на місце зупинки, поліцейські пояснили їй, що причиною зупинки був непрацюючий задній габарит. Щоб вона не мерзла, чоловік запропонував їй сісти в машину. Рішення про те, щоб вона сіла на місце водія, було продиктовано тим, що вони боялися, що поліцейські розіб`ють скло. Зазначила, що ОСОБА_1 ні разу не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, згодний був його пройти, тільки просив працівників поліції, щоб він пройшов його всередині в автомобілі, так як боявся, що його заберуть в ТЦК та СП. Додала, що після того, як вони покинули місце зупинки, вони поїхали в диспансер пройти огляд, однак, їм було відмовлено та пояснено, що мають бути присутні поліцейські та акт. Чоловік був тверезий, так як вони не вживають алкогольні напої. Зазначила, що вони боялися, і цей страх грунтується на нечесності і несправедливості влади. Це був самозахист. Відмова була чисто через страх.

Викликаний в судове засідання для дачі пояснень старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, повідомив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений через те, що на ньому не працював задній лівий габаритний ліхтар. У ході оформлення матеріалів, відповідно до встановленого алгоритму дій, ним було з`ясовано, що особа, згідно з відомостями інформаційного порталу Національної поліції, знаходиться у розшуку РТЦК, про що було повідомлено особі і запропоновано проїхати в РТЦК, так як у разі виявлення осіб, які знаходяться у розшуку, поліцейські зобов`язані супроводжувати їх до РТЦК. Позаяк у цей час надійшов виклик на лінію 102, для підміни на час його відсутності було викликано інший екіпаж. Після повернення з виклику, він побачив, що приїхала дружина ОСОБА_1 , сам ОСОБА_1 пересів на пасажирське сидіння. За кермом автомобіля вже сиділа його дружина, а сам ОСОБА_1 почав стверджувати, що він за кермом не сидів. Так як така поведінка не відповідала обстановці, виникла підозра, що особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Особі було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Водій наполягав на проходженні тесту в автомобілі, однак, скло на дверях опускав настільки, що це було неможливо. Словесно водій не відмовлявся проходити огляд, але фактично так, казав, що скло спускає, але спустив на 1 см, щоб чути, що говорить поліцейський. На запитання адвоката відповів, що тест на стан сп`яніння можна проходити і в середині авто, якщо особа веде себе адекватно. Однак, це зробити було технічно неможливо, так як ОСОБА_1 не спускав достатньо скло, очевидно бажаючи, щоб він сів до нього в машину. Зазначив, що діяв відповідно до алгоритму дій та тактики безпеки роботи поліцейського, з врахуванням обстановки, що склалася.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222029 від 15.01.2025 року, матеріалами відео фіксації з боді-камери місця події, показами свідка, іншими матеріалами, що долучені до справи.

Заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, суддя не бере до уваги, з огляду на те, що вони спростовуються дослідженими у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення доказами.

Зокрема, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222029 від 15.01.2025 року, ОСОБА_1 інкримінуються дії щодо відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник повністю заперечують факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначають, що ОСОБА_1 21 раз сказав поліцейським, що не відмовляється від проходження огляду, пояснили складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП провокацією з боку поліцейських і відповіддю на те, що ОСОБА_1 відмовився вийти з автомобіля, через страх бути мобілізованим, хоча, як зафіксовано на відеозаписі, ОСОБА_1 повідомляє, що він обмежено придатний, і в нього з документими війського обліку все добре.

При цьому, слід зазначити, що такий аргумент, як страх бути мобілізованим, не виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Оцінюючи дослідженні у ході розгляду справи докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у їх сукупності у світлі повного заперечення такої відмови зі сторони захисту, суддя виходить з обов`язку водія дотримуватись Правил дорожнього руху.

Поведінка особи, яка керує транспортним засобом, щодо відповіді на пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути добросовісною.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого у ході розгляду справи відеозапису (камера 470423), достовірно встановлено, що о 22 год. 52 хв. поліцейський (після повернення з виклику) запитує ОСОБА_1 , чому він пересів на пасажирське сидіння. О 22 год. 55 хв. (відеозапис камери 470617) поліцейський повідомляє водію, що відчуває з автомобіля запах алкоголю та пропонує пройти тест. У подальшому поліцейський декілька раз роз`яснює водію, який сидить на пасажирському сидінні, про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та пропонує пройти огляд. Водій зазначає, що не відмовляється, бажає пройти всередині авто, однак, скло спущене на мінімум, що говорить водій майже не чути. На пропозицію ппройти огляд повторює, що не відмовляється, однак скло не спускає, з автомобіля для проходження огляду не виходить. О 22 год. 57 хв. поліцейський констатує відмову водія пройти огляд.

Таким чином, у ході розгляду справи достовірно встановлено, що поліцейський, діючи, відповідно до встановлених вимог, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю та поведінка, що не відповідає обстановці, неодноразово пред`явив ОСОБА_1 чітку, конкретну пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою пристрою "Драгер". Жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 не почув, не зрозумів дану вимогу, чи не усвідомлював її немає. Водночас, його дії, висловлювання, поведінка свідчать про намір ухилитися від проходження огляду.

У ході розгляду справи не встановлено жодних даних, які б вказували на щиру демонстрацію ОСОБА_1 свого бажання пройти такий огляд, як того вимагав поліцейський.

На переконання судді, поведінка та її обґрунтування ОСОБА_1 свідчать про його свідому відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Процес документування дій особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, не повинен перетворюватися на вмовляння працівниками поліції пройти огляд. Це обов`язок особи, передбачений законом.

За ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, встановлені у ході розгляду справи обставини поза розумним сумнівом свідчать про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Покликання захисника на відсутність доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у розшуку, невиконання вимоги поліцейського пройти огляд через страх його затримання та доставлення в РТЦК та СП, повідомлення поліцейськими про виявлені ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння через 50 хв. після зупинки та інші не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та розцінюються суддею як обрана стратегія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена на підставі належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності доказів.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева