Справа № 450/3206/25 Провадження № 3-зв/450/4/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши заяву захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчун Д. В. про відвід судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. від розгляду справи № 450/3206/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. перебуває справа № 450/3206/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.130 КУпАП.

15.09.2025 року захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кравчун Д. В. подав заяву у якій просить задоволити відвід суді області Мусієвського В. Є. у справі № 450/3206/25. В обґрунтування заявленого відводу покликається на те, що З інформації, розміщеної на веб-сайті «Судова влада України», вбачається, що 22.07.2025 року у справі № 450/3206/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було визначено склад суду. 23.07.2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Кравчуном Дмитром Вікторовичем подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 24.07.2025 року тим же захисником повторно подано аналогічне клопотання. Крім того, захисником було здійснено телефонний дзвінок на офіційний номер суду (032) 30-20-905, зазначений на сайті суду, з метою з`ясування можливості ознайомлення з матеріалами справи та відеозаписом у дистанційний спосіб або через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» (шляхом долучення як учасника до електронної справи). Втім, працівник апарату суду повідомив, що матеріали справи до електронної справи не долучаються, і для ознайомлення необхідно особисто прибути до суду. На зауваження, що захисник перебуває у м. Харків, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не має можливості особисто прибути, працівник відповів, що це їх не стосується. 28.07.2025 року стороною захисту було направлено адвокатський запит на ім`я керівника апарату Пустомитівського районного суду Львівської області з метою вирішення питання про ознайомлення з матеріалами справи. Станом на 15.09.2025 року відповідь на цей запит відсутня. Надалі ОСОБА_1 особисто прибула до суду для ознайомлення з матеріалами справи, однак їй відмовили у доступі, повідомивши, що необхідно з`явитися в інший час, коли суд буде «не зайнятий». На думку сторони захисту, вказані дії складу суду позбавляють ОСОБА_1 та її захисника адвоката Кравчуна Д. В. права на справедливий судовий розгляд справи, порушують основоположні принципи правосуддя: законність, неупередженість суду. Відмова у наданні матеріалів справи стороні захисту та особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність упередженого ставлення суду до учасників процесу та є грубим порушенням прав, гарантованих Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. З огляду на наведені обставини, сторона захисту вважає, що у даній справі відсутні достатні гарантії безсторонності суду, що унеможливлює здійснення ефективного та справедливого розгляду. У зв`язку з цим, вважає, що є наявні обґрунтовані підстави для відводу складу суду у справі № 450/3206/25.

Дослідивши клопотання про відвід судді, приходжу до такого висновку:

Пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки, Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддею самовідвід, а відповідно, і не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами, закріпленими в КПК України, а саме статтей 75,81 КПК України, якими врегульоване вказане питання, з урахуванням положень КУпАП.

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За ч.1ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч.5 ст. 80 КПК України).

Розглядаючи дану клопотання про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу клопотання про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі «Білуха проти України» (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі №908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Суд вважає за необхідне звернути увагу адвоката Кравчуна Д. В. на те, що 26.05.2021 року набрав чинності Закон України № 1416-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Відповідно до цього Закону створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюється поетапно. Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи. Відповідні зміни було внесено до Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.

18.10.2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами». Даним Законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів.

18.10.2023 року Вища рада правосуддя рішенням № 977/0/15-23 «Про затвердження Змін до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» привела у відповідність норми вказаного Положення до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року №3200-ІХ, який введено в дію з 18 жовтня 2023 року.

Закон встановлює, що обмін документами з такими суб`єктами здійснюється виключно через систему Електронний суд.

Також, відповідними змінами забезпечено право учасників справи ознайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді через систему Електронний суд справ, які розглядаються у порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства.

Разом з тим, звертаємо увагу на те, що Законами №1416-ІХ, №3200-ІХ, відповідні зміни до КПК України та Кодексу України про адміністративні правопорушення внесені не були.

Водночас, суддя, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті. Суддя, що розглядає заяву про відвід, оцінює процесуальну поведінку судді лише з боку наявності або відсутності в ній проявів упередженості, тобто проявів нерівного ставлення до сторін.

Доводи заявника, викладені у заяві про відвід, зводяться до незгоди з процесуальними діями (рішеннями) судді та не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді, тобто заявником не доведено наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Суб`єктивне ставлення заявника до процесуальних рішень судді не є законною підставою для усунення такого судді від розгляду справи.

З огляду на викладене, заява про відвід судді Мусієвського В. Є. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчун Д. В. про відвід судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвського В. Є. від розгляду справи № 450/3206/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП -відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. І. Мельничук