Провадження № 3/344/4895/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Хоростіль Р.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

01 березня 2025 року о 22 год. 21 хв. по вул. Івасюка в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Audi A6» номерний знак НОМЕР_2 проявила неуважність, не врахувала дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинила наїзд на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перетинали проїзну частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішоходи - тілесні ушкодження. Крім цього, водій ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3.б, 18.1, 2.10.а ПДР України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину свою не визнала та суду пояснила, що 01 березня 2025 року у вечірній час доби їй подзвонив знайомий ОСОБА_4 та попросив забрати його з роботи, нащо остання погодилась. Приїхавши за ним, в її автомобіль, крім ОСОБА_5 , сіли ще його колеги, яких вона не знає. Спочатку за кермом була вона, далі вони зробили зупинку біля супермаркету «Сільпо», один з колег пішов щось купувати в магазині, а коли повернувся ОСОБА_6 попросив її відвезти його додому. Вона не знала де він проживає, тому він сам сів за кермо автомобіля, а вона - на пореднє пасажирське сидіння. На пішохідному переході по вул. Івасюка, неподалік від ТЦ «Епіцентр», ОСОБА_6 здійснив наїзд на пішоходів, після чого продовжив рух. Вона ж попросила його зупинити автомобіль та повернутись на місце події, однак він відмовився і зупинився лише біля її будинку на « ОСОБА_7 ». При цьому ОСОБА_5 пояснив їй, що повертатись на місце події не буде, оскільки вживав спиртні напої. Просила справи щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу даних адміністративних правопорушень.

Захисник Мізик С.І. під час розгляду справи, покликаючись на обставини викладені в письмовому клопотанні та на відсутність доказів вини просив справи щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративних правопорушень.

Під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_3 підтвердила викладені в протоколі обставини та пояснила, що того дня вона разом із своєю малолітньою донькою та чоловіком ОСОБА_8 переходили проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, який розташований між ТЦ «Велес» та «Епіцентром». Вони пройшли першу смугу, так як перша машина зупинилась пропускаючи їх, чоловік йшов трохи попереду. Ступаючи на другу смугу руху вона побачила тільки світло фар другого автомобіля і відчула удар. Цей автомобіль не зупиняючись поїхав далі. Через декілька хвилин вона оговталась, встала і побігла до дитини. В цей час повз них проїжджала карета швидкої допомоги, яка їх забрала та відвезла в медичний заклад. Спочатку відвезли дитину в дитячу лікарню, потім коли вона зрозуміла, що теж має тілесні ушкодження їй викликали швидку допомогу та відвезли у дорослу лікарню. Просила позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат Петрик Б.Ф. під час розгляду справи підтримав думку останньої і теж просив позбавити ОСОБА_1 права керування транспортним засобами. При цьому зазначив, що протокол є офіційним документом та відповідно доказом у справі. Просив врахувати, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 нею або її захисником не оскаржувалась і набрала законної сили. Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, то вважає, що справу потрібно закрити, оскільки постановою слідчого 30 червня 2025 року не вирішувалось питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її та потерпілої пояснення, думку захисника та представника потерпілої, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, крім зазначених вище пояснень потерпілої ОСОБА_3 , повністю доведена :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426629 від 18 серпня 2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та травмування пішоходів;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426638 від 18 серпня 2025 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце події;

-постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 30 червня 2025 року, відповідно до якої кримінальне провадження № 00000395 від 02 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення. Копія даної постанови направлена начальнику УПП в Івано-Франківській області для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 спрямовані виключно на ухилення від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, вони, крім внутрішньої суперечності, суперечать і встановленим обставинам та дослідженим доказами, про які йшлося вище.

Так, відповідно до постанови слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області Д. Угрина про закриття кримінального провадження від 30 червня 2025 року були проведені всі необхідні дії, допитані свідки, дослідженні докази та надана їм відповідна правова оцінка. В постанові також, крім іншого, зазначено про те, що вона може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 303, 304 КПК України до слідчого судді.

В той же час вказана постанова слідчого ОСОБА_1 або її захисником не оскаржувалась, відповідно вона набрала законної сили, а під час розгляду даних адміністративних справ в порядку, визначеному КУПАП, суддя не вправі надавати оцінку постанові слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки це виключні повноваження слідчого судді.

Отже під час розгляду справи судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила зазначені в протоколах дії, які суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Згідно з ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, а також відсутність критичного ставлення винного до вчиненого, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення:

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ