КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи: 760/16121/25

Суддя в суді першої інстанції: Кравченко Я.В.

Провадження № 33/824/4587/2024

Київський апеляційний суд у складісудді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 гривень 60 копійок (а.с. 16-18).

Не погодившись з вказаною постановою, 23 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив, враховуючи доповнення до апеляційної скарги, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 20-22, 27-34).

На обґрунтування зазначав, що факт керування ОСОБА_1 не підтверджується ані відео, ані іншими матеріалами справи. Вказував, що раніше жодної постанови щодо ОСОБА_1 взагалі не складалось. В матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та що ОСОБА_1 був повідомлений про раніше накладене адміністративне стягнення (а.с. 20-22, 27-34).

Апелянт ОСОБА_1 до суду не прибув, причини неявки не повідомив, був повідомлений на зазначену ним адресу, повідомлення повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суд не надходили.

Поряд з цим, ОСОБА_1 подав до суду доповнення до апеляційної скарги, за змістом якої вбачається, що апелянт обізнаний з розглядом справи апеляційним судом (а.с. 27-34).

Крім того, апелянт ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом телефонограмою із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази (а.с. 26, 35-37).

Європейський суд з прав людини вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1(а) Правил дорожнього руху - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».

Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335843 від 20 травня 2025 року, 19.05.2025 року о 23.15 хв., м. Київ, площа Петра Кривоноса, 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, притягувався до відповідальності Святошинським районним судом м. Києва, справа №759/5823/25 від 08.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 2).

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення було долучено копію постанови серії ЕПР1 №255902 від 25.02.2025, копію постанови серії ЕПР1 №314805 від 29.04.2025, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2025 (а.с. 3-7).

Зі змісту постанови серії ЕПР1 №255902 від 25.02.2025, що 25.02.2025 о 11:25 год., водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ року відповідної категорії (а.с. 3).

Зі змісту постанови Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2025 року у справі № 759/5823/25 вбачається, що ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 2 ст. 126 КУпАП про адміністративні правопорушення та застосовано до нього заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження (а.с. 4-5).

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який підтверджує дату, час, обставини вчинення адміністративного правопорушення та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії(а.с.7).

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та дослідженні в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як, повторно протягом року він керував транспортним засобом без посвідчення водія на право керування ТЗ року відповідної категорії.

При цьому, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не навів заперечень щодо її змісту.

Відтак, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець