справа № 631/912/25
провадження № 3/631/506/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Красноградським РВ УМВС України в Харківській області 15 березня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345923, складеного 30 травня 2025 року старшим інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції Маргаряном Генріхом Ашотовичем, убачається, що 01 березня 2025 року о 14 годині 00 хвилин у Харківській області в селі Вільхуватка на дорозі М-18, 835 метрів до повороту на селище Нова Водолага, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_3 , був неуважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого здійснив наїзд на дорожнє огородження від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків.

Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 «Б» та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав у повному обсязі, вказав, що дорожньо-транспортна пригода дійсно мало місце, проте відповідні відомості з цього приводу до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились.

Суддя, вислухавши пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами, в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», частина 1 статті 14 якого обумовлює, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо (частина 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як визначено в загальних положеннях Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пункт 2.3 «б» Правил дорожнього руху вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У пункті 12.1 Правил дорожнього руху визначено, що під час вибору руху в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345923, складений 30 травня 2025 року старшим інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції Маргаряном Генріхом Ашотовичем, у якому зафіксовано, що 01 березня 2025 року о 14 годині 00 хвилин у Харківській області в селі Вільхуватка на дорозі М-18, 835 метрів до повороту на селище Нова Водолага, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_3 , був неуважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого здійснив наїзд на дорожнє огородження від чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з завданням матеріальних збитків. Вказаний протокол складений у присутності ОСОБА_1 та містить його особистий короткий підпис;

- доповідна записка заступника начальника начальника Слідчого відділу відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції Олени Харіної, яка доповіла начальникові відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області полковнику поліції Олександру Горбачову про відсутність фактичних даних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення та підстав для прийняття рішення щодо внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами, зареєстрованими в інформаційно-телекомунікаційний системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області полковнику під № 7429 від 08 квітня 2025 року;

- рапорт слідчого Слідчого відділу відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Давида Гайсимуса, який доповів тимчасово виконуючому обов`язки начальника відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковнику поліції Антону Федорову, що до відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції матеріали ЄО № 5020 від 01 березня 2025 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими. У ході розгляду матеріалів встановлено, що 01 березня 2025 року автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок втрати контролю над керуванням здійснив наїзд на перешкоду відбійник. В транспортному засобі пасажирів не було. Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху та своїх необачних дій водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійну рану м`яких тканин голови, забій м`яких тканин грудної клітки зліва, закритий перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням. Вміст етилового спирту у крові не знайдено. В даному випадку ОСОБА_1 порушив правила безпеки дорожнього руху, а осіб, яким спричинено тілесні ушкодження внаслідок порушення правил відсутні, тому у даному випадку відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України;

- рапорт інспектора відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Чайки О. М. про те, що 01 березня 2025 року о 14 годині 38 хвилин надійшло повідомлення про те, що 01 березня 2025 року о 14 годині 20 хвилин за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Нова Водолага, траса, повідомлення чергового відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (Н. Водолага) ЄО 1346 про те, що 01 березня 2025 року о 13 годині 56 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102», свідок повідомив про ДТП на трасі з міста Мерефи до Нової Водолаги на спуску біля ж/д мосту, авто чорного кольору вилетіло у відбійник, стан водія невідомий. Заявник ОСОБА_2 . Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 5020 від 01 березня 2025 року, як ДТП та в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за № 2834 від 05 березня 2025 року;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складеному 01 березня 2025 року у період часу з 15 години 30 хвилин по 16 годину 50 хвилин слідчим Слідчого відділу відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Гайсимусом Д. Є., за участю понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якому зафіксовано, що у Харківській області, селі Вільхуватка, автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_3 , розташований за межами проїзної частини, передньою частиною направлений на відбійник з яким зіткнувся;

- схему місця ДТП, складеної 01 березня 2025 року за адресою: Харківська область, Харківський район, село Вільхуватка, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортного засобу та відомості про його пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами понятих: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також слідчого;

- фототаблицю до протоколу огляду місця події від 01 березня 2025 року, яка складається з 13 фотознімків;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 01 березня 2025 року, який вказав, що 01 березня 2025 року близько 13 години 50 хвилин він рухався по автодорозі М-18 зі сторони міста Мерефи у бік селища Нова Водолага та побачив, що йому назустріч їде автомобіль «MITSUBISHI LANCER», чорного кольору, який рухався на великій швидкості та постійно виляв зі сторони в сторону. Після чого він побачив як вказаний автомобіль врізався у відбійник поблизу залізничного містку та відразу зателефонував на лінію «102», повідомив про дорожньо-транспортну пригоду;

- довідку № 06/338, видану 25 березня 2025 року Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради, про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий лікарями 01 березня 2025 року в кабінеті політравми приймального відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради амбулаторно, діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин голови, забій м`яких тканин грудної клітки зліва, закритий перелом середньої третини лівої ключиці зі зміщенням. Вміст етилового спирту у крові не знайдено;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 30 травня 2025 року, який повідомив, що 01 березня 20205 року о 14 годині 00 хвилин він керував автомобілем «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався в Харківській області в районі села Вільхуватка зі швидкістю приблизно 90 км/год, дорога була розбита, далі він нічого не пам`ятає.

Приймаючи до уваги вищенаведені дані, які містяться в матеріалах справи, з урахуванням всіх обставин справи, суд доходить висновку, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, зокрема пунктам 2.3 «Б» та 12.1, а отже в діях останнього міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом із тим, суд зауважує, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345923, складеному 30 травня 2025 року старшим інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області капітаном поліції Маргаряном Генріхом Ашотовичем, та матеріалів справи убачається, що правопорушення за участю ОСОБА_1 мало місце 01 березня 2025 року близько 14 годині 00 хвилин, протокол про адміністративне правопорушення був складений 30 травня 2025 року, а вищевказаний адміністративний матеріал був направлений на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області для розгляду по суті лише у серпні 2025 року та надійшов на адресу суду 21 серпня 2025 року й зареєстрований за вхідним № 4993/25-вх., тобто майже через шість місяців після вчинення адміністративного правопорушення та відповідно поза межами строку, визначеного статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, на момент розгляду вищевказаного адміністративного матеріалу в суді, враховуючи час, необхідний для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи, строк притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений частиною 2 статті 38 наведеного кодифікованого Закону України, закінчився.

При цьому суд відмічає, що як убачається з наданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за статтею 286 Кримінального кодексу України не вносились, рішення про закриття кримінального провадження не приймалась, а тому підстав для застосування приписів частини 11 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вбачається.

Правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 не відноситься до триваючих.

Приписами пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно визначає що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті, тобто за вчинення проступків, пов`язаних з корупцією, а також передбачених статтями 51, 130, 173-2, 173-6, частинами 3 - 6 статті 164-14, частинами 1 4 статті 188-19,статтями 204-1, 204-2, 210, 210-1, частинами 12 13 статті 212-3, 212-15 і 212-21 цього Кодексу, а також у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення.

У цьому провадженні підстави застосувати приписи частин 3 8, 11 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні.

Вказана вище норма по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 137 рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) наголошено, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. The United Kingdom), пункт 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Норми статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення містять вичерпний перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зазначеними вище положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

З урахуванням наведеного та того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився ще до надходження адміністративного матеріалу до суду, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 13, 23, частинами 2, 11 статті 38, статтями 124, 245, 246, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням на час надходження справи про адміністративне правопорушення на розгляд судді строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. М. Трояновська