Провадження № 3/512/385/25
"18" вересня 2025 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384305 від 07.07.2025 зазначено, що ОСОБА_1 07.07.2025 близько 14 години 30 хвилин в с-щі Саврань по вулиці Генерала Карначова, керував автомобілем ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою Drager та від проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Слухання справи призначено на 04.09.2025.

20.08.2025 до суду надійшла заява захисника адвоката Дерев`янкіної Л.Е., яка діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВН №1562797 від 20.08.2025 про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.15).

Того ж дня, захисник адвокат Дерев`янкіна Л.Е. надала суду заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 04.09.2025 об 11 год 00 хв. в режимі відеоконференції (а.с.19).

20.08.2025 ухвалою суду вищевказане клопотання захисника адвоката задоволено та надано можливість взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 04.09.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.21).

26.08.2025 до суду надійшло заперечення захисника адвоката Дерев`янкіної Л.Е. на протокол про адміністративне правопорушення №ЕПР1 №384305 від 07.07.2025 та вказала, що 07.07.2025 року приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_1 їхав на транспортному засобі ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 разом із ОСОБА_2 , який був за кермом. Попереду їхав ОСОБА_3 разом із пасажирами на транспортному засобі марки ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Рухаючись по селищу Саврань, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot». ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 зупинились на узбіччі дороги біля транспортних засобів, які здійснили зіткнення та запитали чи потрібна якась допомога водіям та їх пасажирам. На що було отримано відповідь, що допомога не потрібна. Після цього ОСОБА_4 , який керував ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 разом із пасажиром ОСОБА_1 почали рух далі по вулиці Володимира Великого в селищі Саврань Одеської області, коли побачили, що їх наздоганяє невідомий чорний автомобіль Тойота, за кермом якого була невідома їм особа, ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб на узбіччі та вони вийшли разом із автомобіля ВАЗ 2106 на вимогу водія транспортного засобу Тойота.

Майже одразу приїхала патрульна поліція, в цей час невідома особа разом зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стояли біля автомобіля ВАЗ 2106. Працівники поліції почали встановлювати особи водія та пасажира транспортного засобу ВАЗ 2106. В свою чергу, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом ВАЗ 2106, що у нього навіть немає із собою водійського посвідчення для керування транспортним засобом. Транспортним засобом ніхто не керував, оскільки автомобіль було припарковано.

Таким чином, на думку захисника адвоката Дерев`янкіної Л.Е., працівниками поліції було здійснено незаконне адміністративне затримання ОСОБА_1 , повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, навіть не запропонувавши пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest та/або у закладі охорони здоров?я.

Разом з тим, захисник - адвокат Деревянкіна Л.Е. вказала, що ОСОБА_1 надав працівникам поліції паспорт громадянина України для встановлення особи, що самими працівниками поліції було проігноровано.

ОСОБА_1 було доставлено у СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області та було складено протокол АП318 №049593 про адміністративне затримання, проведено особистий огляд та огляд речей.

Крім того, захисник адвокат Дерев`янкіна Л.Е. в запереченні вказала, що працівниками патрульної поліції не здійснювалось жодних заходів передбачених інструкцією виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої від 11.11.2015 № 1413/27858, затвердженої Наказом №1452/735 від 09.11.2015. Тому, з яких причин та на підставі чого органам патрульної поліції здалося, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп?яніння захиснику адвокату Дерев`янкіній Л.Е. взагалі не відомо. Відповідно до вищезазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацції рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На думку захисника адвоката Деревянкіної Л.Е. жодних з цих ознак у ОСОБА_1 не було і не могло бути, так як він не приймав алкогольні напої.

Більш того, захисник звертає увагу суду, що відповідно до п.6 Розділу 1 вищевказаної Інструкції, огляд на стан сп?яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) та/або лікарем закладу охорони здоров?я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Крім того, захисник стверджує, що ОСОБА_1 ніхто не зупиняв, оскільки він не керував транспортним засобом. Органи патрульної поліції не пропонували йому навіть пройти огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», тобто на місці зупинки. Тому, відмовитися від проходження даних заходів ОСОБА_1 ніяк не міг. Більше того, якщо б йому запропонували здійснити правильні процесуальні дії, як це передбачено законами України, він би не заперечував, так як в стані алкогольного сп?яніння не перебував.

Крім того, захисник у своїх запереченнях вказала, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №384305 не зазначено та не описано про відеозапис як доказ.

Щодо пояснень свідків, то на думку захисника, дані письмові пояснення не стосуються складення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, а стосуються ДТП яке відбулося між транспортним засобом марки Ваз 21063, держаний реєстраційний номер282 НОМЕР_5 та транспортним засобом «Peugeot», які було надано у відділенні поліції.

Крім того, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не міг керувати автомобілем, оскільки в нього при собі не було посвідчення водія та він пропонував працівникам поліції є-документи з додатку «Дія» для встановлення особи.

Захисник адвокат Дерев`янкіна Л.Е. також заперечила проти відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме щодо його безперервності.

Разом з тим захисник вказала, що працівники поліції погрожували ОСОБА_1 надягти на нього кайданки та доставити до відділку поліції для встановлення особи.

Так, працівники поліції доставивши до районного відділку поліції ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що він відмовився, мотивуючи тим що не керував автомобілем.

Крім того, захисник стверджує, що працівники поліції, на вимогу ОСОБА_1 , свідомо не надали сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також, захисник стверджує, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки передбачені статтею 63 Конституції України та не ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, захисник адвокат Дерев`янкіна Л.Е. стверджує, оскільки у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 то протокол про адміністративне правопорушення №ЕПР1 №384305 від 07.07.2025 не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам статті 130 КУпАП, статті 266 КУпАП, Постанови КМУ №1130 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та просить провадження закрити у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.23-27).

10.09.2025 до суду надійшло клопотання захисника адвоката Дерев`янкіної Л.Е. про ознайомлення з матеріалами справи, а саме відеозаписами.

Слухання справи відкладено на 18.09.2025.

16.09.2025 до суду надійшли доповнення до заперечень на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №384305 від 07.07.2025 захисника-адвоката Дерев`янкіної Л.Е. з посиланням на те, що згідно п.1. Глави ІІ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться на наявності ознак, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, у ОСОБА_1 не було встановлено жодної з ознак алкогольного сп`яніння, та передбачено вказаною Інструкцією. У протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис.

Крім того, на думку захисника-адвоката Дерев`янкіної Л.Е. працівниками поліції було здійснено незаконне адміністративне затримання ОСОБА_1 .

Так, захисник адвокат Дерев`янкіна Л.Е. просить провадження закрити у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.31-35).

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до Довідки про доставку електронного листа захиснику адвокату Дерев`янкіній Л.Е., яка зареєстрована у підсистемі «Електронний суд», остання отримала електронну повістку суду до свого електронного кабінету (а.с. 35).

Також, інформація про час та місце розгляду вказаної справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

Будь-яких клопотань щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, призначеному на 18.09.2025 або щодо відкладення судового засідання захисником адвокатом Дерев`янкіною Л.Е. не подавалось.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384305 від 07.07.2025, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З рапорту ПОГ СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Гловака І.В. від 07.07.2025 вбачається, що під час здійснення патрулювання 07.07.2025 було виявлено автомобіль Ваз 2106 державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.3-4).

З протоколу про адміністративне затримання №049593 від 07.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції та доставлений до СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області для встановлення особи (а.с.5).

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. та 5 штук оптичних дисків (а.с.6, 7, 8, 11, 12).

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з аналізу наведених норм, до відповідальності за статтею 130 КУпАП може бути притягнуто лише водія, особу, яка керувала транспортним засобом.

Згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103.

Відповідно до п.п.2,3,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються лише спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 1-6 Інструкції).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п. 4 Порядку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу - направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

Тобто, далі поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я, а точніше, запропонувати водію пройти огляд у такому закладі. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п. 7 Порядку).

Згідно п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Так, в матеріалах справи міститься 5 дисків з відеофайлами з відеокамер нагляду та нагрудних камер поліцейських (папка «Камери» з двома відеофайлами, папка ПОГ 1 з п`ятьма відеофайлами, папка ПОГ 2 з трьома відеофайлами, папка ПОГ 3 з двома відеофайлами, РПП 1 з п`ятьма відеофайлами).

Разом з тим з відеозапису із нагрудної камери (бодікамери) працівника поліції (відеозапису 0000000__0002) вбачається, що відеофіксація розпочинається з розмови поліцейських з ОСОБА_1 , який знаходиться біля паркану приватного будинку.

Крім того, з відеофайлів наданих суду, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, оскільки стверджував, що він не керував автомобілем Ваз 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 . Крім того, з вказаного відео вбачається як ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції встановити його особу з є-документа із застосунку «Дія». Однак працівник поліції наполягав на тому щоб ОСОБА_1 проїхав до районного відділу поліції для встановлення особи.

Разом з тим, з відеофайлу «ПОГ 2», а саме з 14 секунди відеозапису 7, вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що до останнього будуть застосовані спеціальні засоби кайданки.

З відеозапису, зробленого поліцейським в районному відділку поліції, а саме з 5 хвилини 40 секунди запису 0000000__0007 вбачається, що ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Однак, з 11 хвилини 11 секунди відеозапису 0000000_3_0008, який здійснювався нагрудною відеокамерою поліцейського в медичному закладі, вбачається що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В подальшому вбачається про складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку (44 секунда відеозапису 0000000__0010).

Разом з тим, під час перегляду відеофайлів судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 автомобілем Ваз 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Так, із відеофайлу «Камери», а саме із запису вуличної відеокамери нагляду (запис «відео WhatsApp, дата 2025_08_05 о 09.30.01_777с1е45) вбачається про рух автомобіля Ваз 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 через перехрестя вулиці Соборна, вулиці Миру та вулиці Володимира Великого в с-щі Саврань Подільського району Одеської області. Разом з тим, з вказаного відеозапису дійсно вбачається, як перед автомобілем Ваз 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 , вчинено дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобілів ВАЗ білого кольору та «Peugeot».

Крім того, в долученому відеозаписі не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ваз 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 , а тому вказаний відеозапис не може бути належним та допустимим доказом його винуватості.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, поліцейським суду не надано.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у статті 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1,3 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водночас, відповідно до п.21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам частини 4 статті 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Приписами статті 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відеозаписів, що містяться в матеріалах справи підставою для зупинки автомобіля ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 стало те що останньому інкриміновано порушення правил дорожнього руху що спричинило дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, в матеріалах справи не міститься доказів про те що ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду та не встановлено що він керував автомобілем ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №161/7068/16-а поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Стосовно доводів захисника ОСОБА_5 щодо небезперервності відеозапису, який неодноразово припинявся та розпочинався, не зафіксував повністю процедуру роз`яснення прав та обов`язків водія, порядку використання технічних засобів та процедури огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року N 1026, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статей 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статті 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У силу приписів статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і давали можливість довести його винуватість.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є обґрунтованим застосування в даному випадку положень частини 3 статті 62 Конституції України, відповідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У рішеннях у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року, "Коробов проти України" від 21.07.2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06.12.1998 року, Суд зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (п.150, п.65, п.253).

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом" (п.43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особам, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, які були надані суду.

За таких умов суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 284 КУпАП про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову.

Таким чином, з урахуванням приписів статті 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький