Справа №: 307/5211/24
Провадження № 3/307/645/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., секретар судового засідання Ключкей Б.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ціпле І.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

встановила:

ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 01 год. 30 хв. по вул. Центральній у с-щі. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan x-trail», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, за нявності ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол надійшов до суду 03 грудня 2024 року, справу призначено до розгляду на 12 грудня 2024 року та відкладено на 14 січня 2025 року.

14 січня 2025 року судовий розгляд відкладено на 25 лютого 2025 року та 03 березня 2025 року, у зв`язку із надходженням заяв захисника Ціпле І.Ю.

На підставі постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 березня 2025 року матеріали справи повернуто до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для правильного складення протоколу.

Вказаний протокол після його доопрацювання надійшов до суду 15 травня 2025 року та справу призначено до розгляду на 23 травня 2025 року. На виконання вимог постанови про повернення протоколу, долучено рапорт старшого інспектора СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ф.Немеша із якого відомо, що у протоколі прізвище правопорушника зазначено ОСОБА_2 , однак під час його складання допущено помилку у написанні прізвища і правильним слід вважати прізвище ОСОБА_3 ( том 1 а.с. 96).

Захисник Ціпле І.Ю. подав ряд клопотань про відкладення розгляду справи, зокрема: 23 травня 2025 року, 13 червня 2025 року, 23 червня 2025 року, 10 липня 2025 року з посиланням на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 , проходження ним ВЛК та з інших причин.

Крім цього, захисником ОСОБА_4 подано ряд клопотань про виклик свідків, які судом були задоволені, зокрема:

23 червня 2025 року, про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та які складали протокол від 29.11.2024, однак згідно відповіді начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області М. Палкуша № 85456 2025 від 27.06.2025 (319527), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.12.2024 переведені до батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Закарпатській області;

02 липня 2025 року та 16 липня 2025 року про допит свідків захисту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом надання судом судових повісток для вручення вказаним особам;

19 серпня 2025 року про участь свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було задоволено та судом здійснений допит вказаного свідка;

19 серпня 2025 року, 01 вересня 2025 року, 04 вересня 2025 року - про відкладення розгляду справи для забезпечення стороною захисту свідка ОСОБА_8 в судове засідання.

03 вересня 2025 року захисник ОСОБА_4 подав клопотання про витребування оригіналу відеозапису події від 29 листопада 2025 року та судом оголошено перерву до 05 вересня 2025 року та 08 вересня 2025 року.

Згідно постанови судді від 08 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ціпле І.Ю., про призначення криміналістичної експертизи з технічного дослідження відеозапису та розгляд справи відкладено на 12 вересня 2025 року.

Судом у свою чергу вжито всіх передбачених заходів щодо дотримання прав особи на участь у судових засіданнях та повідомленнях про судовий розгляд, що виразилося в неодноразовому відкладенні судових засідань.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 під час судового розгляду, 03 березня 2025 року винуватим себе не визнав.

Його захисник адвокат Ціпле І.Ю. 03 березня 2025 року подав письмові заперечення на протокол від 29 листопада 2024 року, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що працівники поліції безпричинно склали на ОСОБА_1 протокол, оскільки той жодним чином не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки переконував працівників поліції, що це необхідно зробити, однак цей момент не був зафіксований на відеозапис, тому захисник вважає, що запис не є повним; працівники поліції під час складання протоколу були упереджені, оскільки взагалі не мали підстав для перевірки документів ОСОБА_1 , так як той разом із друзями відпочивали на парковці АЗС «ВОГ»; крім цього зазначив, що ОСОБА_1 надав працівникам поліції всі запитувані ними документи, однак на нього, без його відома, була складена ще і постанова, зокрема за те, що в нього не було полісу страхування та посвідчення водія, однак такі документи були. Також зазначив, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, у свою чергу на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 заперечив вживання ним алкогольних напоїв (а. с. 28 - 33).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення відомо, що ОСОБА_1 29 листопада 2025 року о 01 год. 30 хв. по вул. Центральній у с-щі. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan x-trail», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, а саме, за нявності ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від пояснень по суті порушень відмовився, ознайомитися зі змістом протоколу, про час та місце розгляду справи та від підпису протоколу про адміністративне правопорушення - відмовився (а. с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ААД № 659613, 29 листопада 2024 року уповноваженою на те особою, у ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, він містить підпис працівника поліції. (а. с. 1).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу під час його складання ОСОБА_1 не виклав та заявляв.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 596703 від 29 листопада 2025 року видно, що ОСОБА_1 29 листопада 2025 року о 01 год. 30 хв. по вул. Центральна у с-щі. Солотвино, Тячівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan x-trail», номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.п. 2.3 «в», 2.1. «ґ» та 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП за що на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. (а. с. 2).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII патрульний поліцейський має право, зокрема, зупинити транспортний засіб, якщо мало місце порушення водієм правил дорожнього руху.

Із досліджених під час судового розгляду доказів, видно, що працівниками поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, про наявність підстав для зупинки транспортного засобу свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ряду пунктів правил дорожнього.

Із долучених до матеріалів справи адвокатом Ціпле І.Ю. доказів вбачається, що дана постанова була ОСОБА_1 оскаржена.

На підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року (справа №307/141/25, провадження № 2-а/307/1/25) постанова інспектора СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 29 листопада 2024 року серії БАД №596703 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.126 КУпАП - скасована, а провадження у справі закрито (а. с. 70, 71).

Однак, судом встановлено, що згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (справа №307/141/25, провадження № А/857/14073/25), яка знаходиться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - https://reyestr.court.gov.ua/Review/127204287, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області задоволено, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року у справі №307/141/25 - скасовано та прийнято нову постанову, згідно якої у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови серії БАД №596703 від 29 листопада 2024 року відмовлено.

Свідок ОСОБА_9 29 серпня 2025 року показав, що 29 листопада 2024 року він разом із ОСОБА_1 та ще однією особою перебували в автомобілі, який належить ОСОБА_1 , марки «Нісан» на парковці АЗС «ВОҐ», припаркувалися біля газової колонки; за кермом перебував ОСОБА_1 . У той час до них підійшли два працівники поліції, попросили пред`явити документи та запитали чи вживали алкогольні напої, на що вони заперечили. Тоді працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та пройти такий у медичному закладі, проходити який ОСОБА_1 відмовився. Відеофіксація проводилася, після відмови ОСОБА_1 пройти огляд камеру вимкнули та працівники поліції поїхали. Приблизно через 5 хв. ОСОБА_1 передумав та вирішив пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому вони поїхали шукати працівників поліції самостійно та їздили по с-щі. Солотвино, шукаючи патрульний автомобіль. Свідок ОСОБА_9 заперечив, що вони з ОСОБА_1 вживали алкогольні або наркотичні речовини.

ОСОБА_1 10 липня 2025 року долучив до матеріалів справи протокол опитування свідка ОСОБА_9 в яких є суттєві розбіжності з його показаннями наданими суду 29 серпня 2025 року, під час судового розгляду. Так, свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_1 одразу після відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння передумав та наполягав на його проходженні, але цей факт не був зафіксований на відеозаписі, а отже такий є неповним; у той же час під час судового розгляду 29 серпня 2025 року, ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_1 передумав та вирішив пройти такий тест через 5 хв. після того, як працівники поліції поїхали із АЗС «ВОҐ».

Крім цього, захисником Ціпле І.Ю. 16 липня 2025 року долучено протокол опитування свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні із свідком ОСОБА_9 письмові покази, надані ним від 10 липня 2025 року.

Також судом враховано, що аналогічні розбіжності містяться у запереченнях адвоката Ціпле І.Ю. заявлених ним під час судового розгляду та письмових запереченнях, які ним подані від 03.03.2025, а саме, того факту, що ОСОБА_1 одразу після відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння передумав та наполягав на проходженні огляду, однак цей факт не був зафіксований на відеозаписі, що доказує його неповноту, в той час як під час судового розгляду ОСОБА_4 стверджував, що вже після того, як працівники поліції склали протокол та поїхали, ОСОБА_1 розуміючи правові наслідки його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що його відмова прирівнюється до визнання ним факту сп`яніння поїхав сам шукати працівників поліції, щоб такий огляд пройти.

Із дослідженого відеозапису видно, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, автомобіль не був припаркований, а здійснював рух, його було зупинено за порушення Правил дорожнього руху, із відеозапису вбачається, що двигун автомобіля заведений та під час зупинки задні ліхтарі загорілися червоним кольором, що свідчить про його зупинку; ОСОБА_1 не визнав, що вживав алкогольні напої, на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження такого - відмовився. Під час даної події його дії не відповідали обстановці.

Особа, яка перебувала на пасажирському сидінні ствердила, що вони не вживали алкоголь, натомість вказав, що вживали наркотичні речовини. Також на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у зв`язку із його відмовою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено протокол (а. с. 5).

Застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст. 266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

При досліджені судом диску з відеозаписом встановлено, що диск не пошкоджений, відео - файл, який на ньому міститься, відтворюється коректно; зображення та звук відеозаписі за своєю якістю дозволяють встановити осіб, які на ньому зафіксовані, зрозуміти послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, під час події, зокрема ОСОБА_11 та поліцейських.

Посилання захисника Ціпле І.Ю. на те, що на відеозаписі не зафіксовано момент того, як ніби-то ОСОБА_11 передумав і хотів проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а отже вбачає у собі упередженість працівників поліції, не може бути прийнято судом як належна підстава для сумніву автентичності відеозапису, оскільки досліджуючи вказаний відео - файл судом не зафіксовано переривання відео або звуку, фіксування спілкування співробітників поліції та ОСОБА_1 проводився одномоментно, зокрема, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, а також проїхати на такий огляд до медичного закладу. Будь-яких доказів того, що на відео відсутня частина подій або ці події відбувалися не у такій, як відображено на відеозаписі, послідовності, суду не надано, а отже відсутні підстави вважати його підробленим або таким, з якого були видалені фрагменти відео або аудіо, у зв`язку із чим наданий відеозапис є належним та допустимим доказом (а. с. 5).

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Щодо посилання захисника Ціпле І.Ю. на те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, то суд зазначає, що норми КУпАП не передбачають обов`язкового відстороння особи від керування транспортним засобом.

Відсторонення від керування транспортним засобом є заходом, який поліція може вжити до особи, яка вчинила правопорушення за статтею 130 КУпАП, щоб запобігти подальшому руху на дорозі. Той факт, що водія не було відсторонено, не звільняє його від відповідальності за саме правопорушення, передбачене цією статтею.

Будь - яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки чи положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 або Конституцію чи закони України, чи діяли неупереджено відносно ОСОБА_1 - суду не надано.

Позиція правопорушника та його захисника розцінюється судом як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За вказаних підстав, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, зокрема, п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння доведена зібраними та дослідженими у встановленому законом порядку доказами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанову для відома надіслати особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) та для виконання до відділу Державної виконавчої служби України міністерства юстиції за територіальністю.

Строк звернення до виконання три місяці.

Повний текст постанови буде складено 12 вересня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас