ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2001/25 Головуючий суддя І інстанції Маньковська О. О.
Провадження № 33/818/1101/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Гуржій І.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Слобідського районного суду м. Харкова від 27 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткований мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 04 березня 2025 року за адресою: м. Харків, вул. Морозова, буд. 18, будучи посадовою особою випробувальної лабораторії, керівником з якості технічного стану транспортних засобів ТОВ «ЗАХДСТАНДАРТ СИСТЕМА», дільниця 12.6 реєстраційний номер 01426, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01426-00578-25 на транспортний засіб «Mercedes Benz Sprint 313», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 , з порушенням порядку проведення ОТК, саме невірно проведено ідентифікацію транспортного засобу, в протоколі ОТК вказано, що транспортний засіб «Mercedes Benz Sprint 313», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відноситься до категорії № 2, проте. згідно Єдиного державного реєстру МВС ТЗ має масу повну 3500 кг, отже, відноситься до категорії № 1 , чим порушив вимогу п. 12 ПКМУ № 137 від 30.01.2012 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на відсутність у цій справі доказів його винуватості. Вказував, що зазначені в протоколі категорії N1 та N2 не є параметрами ідентифікації транспортних засобів, вони є критеріями класифікації транспортних засобів. Вважав, що лист ГСЦ МВС в області не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні правопорушень. Також вказував, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не може бути доказом його винуватості. Вказував, що матеріали справи, на його думку, не містять також документів, які б підтверджували, що він є посадовою особою певної установи та уповноваженим на видачу документів про технічну справність або спеціальних знаків державного зразка. Вважав, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов висновку, щ не відповідає дійсності. Також посилався на практику ЄСПЛ.

Дослідивши відомості та докази по справі, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127-1 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 127-1 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення; листі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, а також відеозаписі з бодікамери працівників поліції.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк.3) вбачається, що 04.03.2025 року ОСОБА_1 будучи посадовою особою випробувальної лабораторії, керівником з якості технічного стану транспортних засобів, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу з порушеннм порядку проведення ОТК, а саме невірно проведено ідентифікацію транспортного засобу, в протоколі ОТК було вказано, що транспортний засіб «Мерседес» відноситься до категорії № 2 , проте згідно Єдиного Державного реєстру МВС ТЗ має масу повну 3500 кг, отже відноситься до категорії № 1 , чим порушив вимоги п.12 ПКМУ 137 від 30.01.2012 року.

Належить врахувати, що ОСОБА_1 отримав копію цього протоколу, що свідчить про те, що зі змістом цього протоколу він був ознайомлений.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки щодо дій, пов`язаних зі складання матеріалів у цій справі, не звертався до суду в порядку КАС України щодо дії або бездіяльності працівників поліції під час складення протоколу, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій працівників поліції.

Враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127-1 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цьому протоколі відповідають дійсності, а тому можуть слугувати доказами у справі.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, враховуючи відсутність скарг на дії працівників поліції під час складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі працівником поліції, а також які зафіксовані на відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції - можуть бути доказами у цій справі, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до листа заступника начальника управління патрульної поліції в Харківській області Я. Диняка вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, постановою Слобідського районного суду м. Харкова від 21.03.2025, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 було повернуто до управління патрульної поліції в Харківській області ДПП для належного оформлення. Після доопрацювання, протокол про адміністраивне правопорушення направлено до суду, до матеріалів у тому числі долучено лист адресований ОСОБА_2 від 03.04.2025 за № 3936/41/14/02-2025 щодо надання інформації.

Відповідно до відомостей форми 6 вбачається, що випробувальна дільниця № 12 знаходиться у м. Харкові по вул. Морозова, 18, а ОСОБА_1 є керівником випробувальної дільниці та проводить випробування продукції згідно сфери акредитації.

З відомостей протоколу вбачається, що працівники поліції складали протокол саме за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 18.

Враховуючи такі відомості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 безпосередньо є посадовою особою випробувальної лабораторії, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Крім того, належить врахувати, що в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 визнав, що дійсно 04 березня 2025 року видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01426-00578-25 на транспортний засіб Мерседем Бенц СПРІ+НТ 313, з порушенням порядку проведення ОТК. Однак вказував, що наступного дня виправив це порушення.

Належить врахувати, що відповідно до вимог диспозиції ч.1 ст. 127-1 КУпАП, підлягає відповідальності особа, яка саме за видачу докумета про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Крім визнання ОСОБА_1 факту видачі такого протоколу, це підтверджується відомостями довідки про перевірку технічного стану транспортного засобу, з відомостей якої вбачається, що 04.03.2025 року ТОВ «Західстандарт система», керівником ОСОБА_1 виданий протокол перевірки технічного стану № 01426-00578-25.

Крім того, відповідно до відомостей листа головного спеціаліста відділу організації технічного контролю транпортних засобів РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Піддубного Д вбачається, що прийнято рішення про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 04.03.2025 року ; 01426-00578-25 недійсним, про що внесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається, що під час коли працівники поліції повідомили ОСОБА_3 , що стосовно нього буде складено протокол, він погодився з тим, що протокол складатиметься за невірно зазначену категорію.

Поряд з цим, відповідно до термінів, що вживаються у Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів Україні ; 137 від 30 січня 2012 року, ідентифікація транспортного засобу це процес визначення категорії транспортного засобу, а також звірки типу, марки, моделі, кольору, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника, а також звірки ідентифікаційних номерів і номерних знаків, екологічного рівня транспортного засобу за реєстраційними документами, установлення його комплектності.

А відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1166 від 22.12.2010 року, категорія N це механічні колісні засоби, які мають не менше чотирьох коліс і призначені для перевезення вантажів, що класифікуються за категоріями.

До категорії N1 відноситься колісний засіб, призначений для перевезення вантажів, максимальна технічно допустима маса кого не більше 3,5 тони.

Відповідно до відомостей протоколу перевірки технічного стану вбачається, що повна маса транспортного засобу становить 3500 кг.

Отже, ОСОБА_1 , будучі посадовою особою, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу з порушенням порядку проведення ОТК, що вочевидь свідчить про порушення ним п.12 ПКМУ № 137 від 30.01.2012 року.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 12 ПКМУ № 137 від 30.01.2012 та притягнуто за ч.1 ст. 127-1 КУпАП до адміністративної відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Слобідського районного суду м. Харкова від 27 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков