провадження № 3/294/2319/25
справа № 294/1077/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , громадянка України, не працює, паспорт № НОМЕР_1 виданий 1834 від 07.09.2022 за ч. 1 ст. 184 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2025 ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , ухилялась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_2 , 2013 р.н., так, як не забезпечила необхідних умов виховання, а саме: мати не виховує сина у дусі поваги до прав і свобод людей, дотримання законів, доброчесності, внаслідок чого дитина здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб про замінування школи з хуліганських мотивів, чим порушила вимоги ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, про що складено протокол серії ВАВ №045318.

В судове засідання, призначене на 10.09.2025, ОСОБА_1 не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Також дата судового засідання відображалась веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області в рубриці список справ призначених до розгляду.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_1 мала у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, а також те, що судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 однак остання в судове засідання не з`явилася та клопотань про відкладення розгляду справи не направила, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 045318 від 09.06.2025 слідує, що ОСОБА_1 будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забезпечила необхідних умов для його виховання, чим порушила вимоги ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

За положенням статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Частиною 1статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 045318 від 09.06.2025; рапортом чергового інспектора Бердичівського районного відділу поліції від 26.05.2025 про те, що 26.05.2025 о 11:49 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що з мобільного номеру НОМЕР_2 зателефонувала дитина та повідомила про замінування школи; протоколом огляду місця події від 26.05.2025; письмовими поясненнями директора Молочківської гімназії ОСОБА_4 від 26.05.2025 в яких останній пояснила, що 26.05.2025 надійшло повідомлення про замінування Молочківської гімназії, після чого урок було припинено та евакуйовано усіх учнів, після того як діти покинули приміщення гімназії в ході спілкування стало відомо, що виклик на лінію 102 був зроблений одним із учнів гімназії ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями ОСОБА_5 учня вказаної гімназії, який пояснив, що 26.05.2026 перебуваючи у Молочківській гімназії побачив як його товариш ОСОБА_2 в телефоні набрав номер 911, після чого він також вирішив зателефонувати за даним номером та після того як ОСОБА_6 було з`єднано з диспетчером останній вирішив повідомити про те, що Молочківську гімназію, яка знаходиться за адресою: с. Молочки, вул. Миру, 5 А заміновано. Після того як ОСОБА_5 завершив телефонний дзвінок пішов до класу на урок під час якого до нього зателефонували працівники поліції. ОСОБА_7 вийшов у коридор та передав слухавку директору ОСОБА_4 , після чого клас евакуювали та приїхали працівники поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких останній вказав, що 26.05.2025 він перебував на навчанні у Молочківській гімназії де під час перерви граючись в телефоні вирішив набрати номер 911, після того як його з`єднали з диспетчером хлопець поклав слухавку. Після чого товариш ОСОБА_8 теж вирішив здійснити телефонний дзвінок за номером 911 та після з`єднання повідомив про замінування гімназії; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких остання вказала, що 26.05.2025 до неї зателефонували зі школи та повідомили, що її син ОСОБА_3 разом зі своїм однокласником ОСОБА_9 зателефонували на лінію 102 та повідомили про замінування школи. По даному інциденту з дитиною було проведено профілактичну бесіду, а також іншими матеріалами справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти вмотивоване законне рішення.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, можливо виключно у разі встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таке закриття справи про адміністративне правопорушення являється нереабілітуючою підставою.

У зв`язку із викладеним та зважаючи на те, що на час розгляду справи минув строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 13, 38, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області.

Суддя Ірина БІЛЕРА