ЄУН №337/4372/25
Провадження №3/337/1271/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріали справи, що надійшла з ГУНП у Запорізькій області ЗРУП ВП №5 для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої ,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

12.08.2025 року об 12-55 год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні кіоску, що належить ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: здійснила продаж горілки у кількості 50 грам за ціною 7 грн, без наявності ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, чим порушила ч. 7 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала, надала клопотання про закриття провадження, суду пояснила, що офіційно у ФОП « ОСОБА_2 » вона не працевлаштована, горілку реалізовувала з власної ініціативи, господарську діяльність не проводить.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , оглянувши у судовому засіданні матеріали відеофіксації правопорушення, розглянувши матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Господарська діяльність відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єкта господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Узагальнене поняття підприємницької діяльності дається в ст. 42 Господарського кодексу, згідно якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Виходячи з положень ч. 1-2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 680644 від 12.08.2025 року, опитуванням особи ОСОБА_1 , яка пояснила, що здійснила продаж горілки чоловікові за зазначених у протоколі обставинах, письмовим опитуванням особи ОСОБА_2 , яка пояснила, що ОСОБА_1 здійснює торгівлю як продавчиня у її кіоску, продаж горілки у її кіоску заборонений, про що було відомо ОСОБА_1 , опитуванням особи ОСОБА_3 , який пояснив обставини придбавання горілки у кіоску, протоколом огляду та вилучення речей -9 пляшок об`ємом по 0,5 л. з прозорою рідиною з характерним запахом спирту та іншими матеріалами провадження, які наявні у справі.

Оцінюючи сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена з наведених вище обставин поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказам, його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.164 КУпАП України провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на спростування своєї провини ОСОБА_1 суду не надала.

ЇЇ доводи щодо нероз`яснена процесуальних прав спростовані підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, доводи щодо відсутності умислу в її діях не є слушними, оскільки продаж алкогольними напоями при роз`ясненнях володільця кіоску ОСОБА_2 щодо відсутності ліцензії та заборони продажу таких речей, може бути вчинених виключно з прямим умислом. Покази в частині перебування на посаді як продавця спростовуються поясненнями самої ОСОБА_1 , що надані суду, в частині відсутності укладання будь-яких договорів з ОСОБА_2 та сплати податків. Обсяг вилученої продукції -9 пляшок свідчить про намір здійснити продаж алкогольних напоїв не разово, свідчить про характер систематичності таких дій.

Доводи щодо безпідставності зазначення в адміністративному протоколі саме ч. 7 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у зв`язку з відсутності у зазначеному законі такої норми суперечать змісту самої ч.7 ст.16 ( Основні вимоги до оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями) ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ( в редакції 01.07.2025 року) за змістом якої роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом справи не закінчився.

Суд, при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, а саме те, що правопорушення посягає на встановлений порядок здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.

Вимогами частини 6 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи є особою працездатного віку, даних щодо наявності у неї захворювань, осіб, які перебувають на утриманні тощо матеріали цієї справи не містять. Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, судом не встановлено. Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, без застосування додаткового покарання.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 164 КУпАП, керуючись ст.ст. 27, 33, 164, 268 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , РНОКПП не відоме, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Рахунок: UA0008479, Код класифікації доходів бюджету:21081100).

У разі несплати у встановлений законом строк штрафу стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП не відоме, на підставі ст.308 КУпАП у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП не відоме, на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); код ЕДРПОУ отримувача:37993783; номер рахунку отримувача:UA0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Салтан