П О С Т А Н О В А

12 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2024 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, - 21 серпня 2024 року о 11 год. 18 хв. на пл. Корятовича, 1, в м. Ужгороді водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Audi A4», р/н НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова». Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, гр. ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови не отримував, відтак був позбавлений можливості її оскаржити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 10 вересня 2024 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 20 вересня 2024 року.

Апеляційна скарга подана 01 вересня 2025 року (згідно штампу Укрпошти), тобто по спливу 11 місяців і 22 днів.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу по спливу такого значного проміжку часу.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_3 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1). У справі також є заява на отримання електронних повісток (а.с.2), а також розписка про залишення автомобіля марки «Audi A4», р/н НОМЕР_1 , на зберіганні за адресою: м. Ужгород, пл. Корятовича, 1.

Постанова у даній справі винесена 10 вересня 2024 року, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 15 жовтня 2024 року, а повний доступ надано 16 жовтня 2024 року.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

ОСОБА_2 не цікавився станом розгляду даної справи і без поважних причин не оскаржив в розумний строк постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

В клопотанні про поновлення строку апелянт вказує на те, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, а копію постанови не отримував, однак цих обставин є недостатньо для поновлення строку, враховуючи проміжок часу, що сплинув після винесення судового рішення (11 місяців і 22 дні). У своєму клопотанні апелянт не вказує та не додає підтверджуючі документи коли йому стало відомо про винесене у даній справі судове рішення та за яких обставин, що позбавляє апеляційний суд можливість перевірити поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.