Справа № 366/771/25
Провадження №3/366/636/25

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2025 року Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративні правопорушення Серії ЕПР1 №275390 від 19 березня 2025 року, убачається 19 березня 2025 року о 02 годині 15 хвилин в селищі Іванків по вул. Біляєва водій ОСОБА_1 , який вдруге протягом року керував автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). На законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку приладу Драгер або медичному закладі водій відмовився під запис на бодікамеру. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України». Крім цього, ОСОБА_1 достовірно було відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, проте, станом розгляду справи не цікавився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, про розгляд справи повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справи без його участі за наявними у справах матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за, в тому числі, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинену повторно протягом року.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Вимоги статті 251 КУпАП передбачають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 275390 від 19 березня 2025 року;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського від 19 березня 2025 року, в якому підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

- рапортом Богуша Л. від 19.03.2025 року;

- постановою Іванківського районного суду Київської області від 30 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП України вірно кваліфіковані, оскільки від відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 матеріалами справи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, оскільки останнім не надано суду доказів того, що його може бути звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 283-285, 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонний паспорт НОМЕР_2 від 15.08.2023, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу (реквізити для оплати штрафу отримувач: ГУК уКиїв.обл./м.Київ/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), , рахунок отримувача UA0010001, код класифікації доходів 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, № протоколу про адміністративне правопорушення).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонний паспорт НОМЕР_2 від 15.08.2023 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.(шістсот п`ять гривень 60 копійок) (реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя О.П. Гончарук