Справа № 182/4874/25
Провадження № 3/0182/2124/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

Клименко І.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Гороха О.В.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №797324 від 11.06.2025 водій ОСОБА_1 11.06.2025 о 9-55 год. у м. Нікополі Дніпропетровської області по вул. Княжа керував транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ 11055» номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія проведений на місці зупинки ТЗ за допомогою технічного засобу приладу Alkotest Drager-6810, проба позитивна, тест показав 0.21% проміле. Даними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Так, напередодні 10.06.2025 о 22.00 год. він вживав алкогольні напої, а саме 1 літр пива. Наступного ранку він не випивав, близько 10 години перебував по вул. Княжа, де стояв припаркований під деревом. В цей час під`їхали працівники поліції, попросили для перевірки документи. Після чого поліцейський поцікавився, чи не вживав він спиртні напої, на що він відповів, що ні. Однак поліцейський запропонував йому пройти тест на алкоголь, на що він погодився. Перший тест показав результат 0.21 проміле, другий 0.14, після чого поліцейськими було складено протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вказує, що він не був у стані сп`яніння та просив адміністративну справу на цих підставах закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Горох О.В. просив адміністративну справу відносно свого підзахисного закрити, оскільки працівниками поліції були допущені грубі порушення порядку та інструкції щодо встановлення факту алкогольного сп`яніння, що в подальшому призвело до порушення законодавства при складанні з цього приводу протоколу про адміністративне правопорушення. Також було порушено саму процедуру огляду, тож захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням, оскільки в матеріалах відсутні докази правомірності проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 , а, відтак, у його діях відсутній склад інкримінованого співробітниками поліції адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достовірними і належними доказами, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм поза розумним сумнівом. Таке доказування може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до п. п. 6, 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 9.11.2015 р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2‰ алкоголю в крові.

Відповідно до п. 4 розділу II зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Перелік технічних засобів, що використовуються поліцейськими для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 №1529.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №797324 від 11.06.2025 зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Так, за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,21 ‰ (проміле).

Разом з тим, відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcоtest 6820, розміщених на офіційному сайті виробника, вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою.

Відповідно до Інструкції до приладу «Drager Alkotest 6820», яка є публічно доступною на сайті офіційного представника концерну Drager Safety AG&Co в України (https://www.saturn-data.com/ukr/produckts/631/0/903), передбачена допустима погрішність при вимірюванні вмісту алкоголю в повітрі що видихається. Так, границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +- 0,042‰ в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитись у межах 0,24 + 0,042‰ , тобто у межах від 0,2 до 0,28 ‰, а вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі лише на 0,01‰ перевищив допустиму норму, тобто в межах похибки приладу Drager Alcotest 6810 (+- 0,042‰).

Таким чином, прилад Drager Alcotest 6810 дійсно має наведені похибки при вимірюванні стану алкогольного сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів результат - 0,21 ‰, який було встановлено у ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, оскільки перевищення допустимого вмісту алкоголю на 0,01 ‰ перебуває у межах можливої похибки вимірювань.

У цій частині суддею застосовується відповідна аналогія, оскільки інформації про співвідношення вказаних величин в «Alcotest 6810» керівництво з експлуатації вказаного приладу не містить.

При цьому, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відмічалась адекватна поведінка, він був орієнтований на місці, його мовна здатність була не порушена, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь які ознаки алкогольного сп`яніння.

На думку судді результат огляду у 0,21 ‰ (проміле) при наявності технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи надані окази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, 283, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко