П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 видане 03.06.2025 Пенсійним фондом України,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

29.07.2025 близько 18:50 год в магазині «Фора» по проспекту Незалежності, 57, в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_1 таємно від оточуючих та шляхом вільного доступу вчинив крадіжку 3-х зубних паст «Sensodyne Pronamel Kids» вартістю 224,75 гривень без ПДВ, чим завдав збитку магазину.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858939 від 13.08.2025 за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Окрім того, 01.08.2025 близько 14:09 год в магазині «Фора» по проспекту Незалежності, 57, в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_1 таємно від оточуючих та шляхом вільного доступу вчинив крадіжку 2-х дезодорантів «Old Spice Wolfthorn» на суму 231,67 гривень без ПДВ, чим завдав матеріального збитку магазину на вище вказану суму.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858940 від 13.08.2025 за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Постановою суду від 11.09.2025 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 об`єднанні в одне провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно із ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2025 складає 3 028 грн 00 коп.

Отже, розмір соціальної пільги (неоподаткованого мінімуму) у 2025 році становить 1 514 грн 00 коп. (3028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.), а 0,5 неопадаткованого мінімуму становить 757,00 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив крадіжку майна на суму 231.67 та 224,75 грн, що є меншою ніж 0,5 неопадаткованого мінімуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, проаналізувавши зміст диспозиції ч. 3 ст. 51 КУпАП вбачається, що обов`язковою кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вчинення дій особою, за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що з огляду на положення ч. 1 ст. 256 КУпАП та Інструкції має бути конкретно відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається, фабули протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 858939 та серії ВАД № 858940 від 13.08.2025 вони не містять інформації про те, що ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 51 КУпАП, що не узгоджується з диспозицією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 51 КУпАП, у той час, як ЄСПЛ у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 51 КУпАП на ч.1 ст. 51 КУпАП, оскільки сума викраденого майна ОСОБА_1 менша за 0,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Така перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не погіршує його становище, не порушує його права на захист та не змінює обставин правопорушення зафіксованих протоколом.

Окрім визнання свої винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 858939 та серії ВАД № 858940 від 13.08.2025; письмовою заявою ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.08.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.08.2025; довідкою про вартість викраденого товару станом на 29.07.2025; письмовою заявою ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.08.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.08.2025; довідкою про вартість викраденого товару станом на 01.08.2025, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.1 ст.51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу винного ОСОБА_1 , відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих його відповідальність обставин, з метою виховання його в дусі додержання законів України, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 передбачене санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин, і яке на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження скоєнню ним інших адмінправопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 321-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

Виконання стягнення у вигляді громадських робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, види якої визначаються органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 321-4 КУпАП У разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА