Провадження № 33/812/379/25 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Рум`янцева Н. О.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Повертайленко Ю. В.

захисниці Зеленської А. П.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого Ниркова Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_2 Зеленської А. П. на постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 12 серпня 2025 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм КП «Миколаївкомунтранс» та проживає за адресою: АДРЕСА_1

якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 15 травня 2025 року об 11 годині 30 хвилині водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «КАМАЗ МТ 150-5», номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Космонавтів з проспектом Богоявленським у місті Миколаєві, під час здійснення повороту праворуч не зайняв крайнє праве положення, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes E200», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився праворуч та також мав намір повертати направо. Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з недотриманням ним безпечної дистанції, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді, захисниця Зеленська А. П. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

У змісті скарги наводить докази, які на її думку неправильно оцінені судом, оскільки не узгоджуються між собою та не відповідають фактичним даним у справі, за відсутності у діях ОСОБА_2 порушення положень пункту 13.1 ПДР України.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута за відсутністю ОСОБА_2 в присутності його захисниці, за наявністю його належного повідомлення про дату та час слухання справи відповідно до статті 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисниці Зеленської А. П. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_1 та його представника Ниркова Є. В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_2 ставиться у провину порушення пункту 13.1 ПДР України, з огляду на який, він при здійсненні маневру повороту праворуч не зайняв крайнє праве положення, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем, під керуванням потерпілого, внаслідок чого його дії кваліфіковані, як не дотримання безпечної дистанції без належного обрання швидкості руху, дорожньої обстановки та особливості вантажу, що перевозиться.

Вважаючи, що такі дії ОСОБА_2 підтверджені належними доказами, як то: протоколом, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників пригоди, відеозаписом обстановки, після ДТП, суддя суду першої інстанції встановила у діях ОСОБА_2 порушення пункту 13.1 ПДР України, зазначаючи, що не дотримання водієм безпечної дистанції, яке ставиться до провини ОСОБА_2 , є тотожним недотриманню ним безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Так, за пунктами 1.10, 13.1, 13.3 ПДР України визначено, що безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки надасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або відстань між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху. Дотримання безпечного інтервалу водіями забезпечується під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду, або у випадку відсутності дорожньої розмітки, яка позначає кількість смуг на проїзної частині для руху, самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними (пункт 11.1 ПДР України)

Отже, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, порушення ОСОБА_2 повинно було кваліфікуватися за пунктом 13.1 ПДР України, як порушення бокового інтервалу відносно автомобіля потерпілого, який рухався в попутному напрямку лише при його обгоні, випередженні, чи об`їзду в якості перешкоди, так як проїзна частина в цьому напрямку руху має три смуги руху, з яких виключно одна права дає можливість проїзду для повороту праворуч та обмежена на перехресті островком безпеки (а.с.28-30).

В той же час представниками поліції при викладені обставин події вказано на порушення ОСОБА_2 бокового інтервалу відносно автомобіля потерпілого безпосередньо на перехресті доріг, але натомість, кваліфіковані його дії, не як порушення бокового інтервалу при русі в різних смугах попутного напрямку, оскільки для повороту праворуч призначена лише одна смуга руху, а натомість, як не дотримання ОСОБА_2 безпечної дистанції, що не відповідає викладеній уповноваженою особою об`єктивній стороні правопорушення.

Тобто, у випадку порушення ОСОБА_2 безпечної дистанції між автомобілями, він повинен був рухатися безпосередньо позаду автомобіля потерпілого, а не у середній смузі руху, при русі потерпілого у правій. У разі ж порушення ОСОБА_2 безпечного бокового інтервалу, він повинен був випереджати чи обганяти потерпілого, що не є можливим за наявності однієї правої смуги руху, яка призначена для здійснення повороту праворуч та розділена островком безпеки на перехресті з середньою смугою руху, яка дозволяє рухатися виключно прямо, в іншому випадку порушення порядку перестроювання з однієї смуги руху в іншу передбачено іншим пунктом ПДР України.

Викладення об`єктивної сторони правопорушення, що ставиться до провини ОСОБА_2 , суперечить і схемі, що додана до протоколу та підписана ним із зауваженнями, оскільки не узгоджується із розташуванням транспортних засобів учасників пригоди на відеозапису події, що здійснений уповноваженими особами після ДТП. Зокрема, у схемі відсутнє зазначення про розташування об`єктів, до яких здійснюється прив`язка замірів на місцевості: розташування світлофорного об`єкту, розмітки та дорожнього знаку «Стоп-лінія», розташування припаркованих автомобілів з правого боку дороги до початку дорожньої розмітки «Стоп-лінія». У схемі зазначено, що зіткнення автомобілів, зі слів потерпілого ОСОБА_1 , мало місце за межами перехрестя на відстані 17,6м від його межі, а місце розташування транспортних засобів зазначено так, що автомобіль потерпілого знаходиться попереду вантажного автомобіля, під керуванням ОСОБА_2 . В той же час з відеозапису вбачається, що обидва автомобіля знаходяться за знаком «Стоп-лінія», але напроти розташування світлофорного об`єкту та паралельно один одного в стані «контактування лівою частиною автомобіля потерпілого з правою частиною вантажного автомобіля». Перед дорожньою розміткою «Стоп-лінія» знаходяться декілька припаркованих автомобілів, один з яких розташований від цієї розмітки на відстані орієнтовано 5-6м, що виключає можливість руху будь-якого транспортного засобу у правій смузі руху по вулиці Космонавтів до перехрестя з проспектом Богоявленським або заняття крайнього правого положення на проїзній частині для здійснення маневру повороту праворуч декільком транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку.

Отже, складена схема ДТП, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає не лише обставинам, викладеним в ньому, а є такою, що суперечить відеофіксації обставин події, після ДТП.

Таким чином об`єктивна сторона правопорушення, що викладена у протоколі, не підтверджена уповноваженими особами не лише визначенням місця зіткнення зі слів потерпілого у схемі, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, а інші її дані, що позначені поліцейськими, не узгоджуються із даними про пошкодження автомобілів, що вказані у неї.

Самі технічні дані схеми суперечать відеофіксації події, після ДТП, зокрема, розташуванню транспортних засобів та наявності інших об`єктів, що мають значення для правильного встановлення обставин події та кваліфікації дій її учасників (а.с.4, 8).

Крім того, за схемою перехрестя, що складена спеціалізованою організацією (а.с.28-31), напрямок руху учасників ДТП складався з трьох смуг руху, де здійснення повороту направо передбачено лише з крайньої правої смуги руху, а із середньої смуги руху можливий лише напрямок руху прямо.

В той же час за відеозаписом, доданим до протоколу вбачається, що в правій крайній смузі руху рух транспортних засобів був неможливим за наявністю припаркованих транспортних засобів у безпосередній близькості «Стоп-лінії», а за поясненнями поліцейського дорожня розмітка напрямків руху не є належно нанесеною (а.с.8). Невідома особа, яку усно опитував поліцейський на відеозапису, та яка знаходилася у припаркованому у правій смузі руху автомобілі на відстані декількох припаркованих автомобілів, відразу пояснила, що за припаркованими попереду нього автомобілями, він автомобіль «Мерседес» не бачив. Внаслідок чого існує імовірність того, що автомобіль «Mercedes E200» міг, як під`їхати для повороту та прилаштуватися між припаркованим автомобілем та «Стоп-лінією», що вимагало від нього виїхати спочатку за лінію, а потім здати заднім рухом та стояти і чекати сигналу світлофору, який дозволяє поворот направо. І в цьому випадку, пізніше приїхавши для повороту праворуч водій вантажного автомобіля не міг не бачити автомобіля потерпілого, але реально не міг зайняти крайнє праве положення на дорозі, що ставиться йому до провини без кваліфікації таких дій, та фактично не надав переваги автомобілю потерпілого, що знаходився від нього праворуч, намагався перестроїтися в його праву смугу руху, витіснивши з неї автомобіль потерпілого, який також намагався здійснити поворот праворуч з цієї єдиної смуги руху, що дозволяє здійснення такого маневру.

В іншому ж випадку водій ОСОБА_2 міг під`їхати до перехрестя для здійснення повороту праворуч та не міг зайняти крайнє праве положення через габарити свого вантажного автомобіля та інші припарковані транспортні засоби, одним з яких вірогідно міг бути автомобіль «Mercedes E200», та який міг почати рух від бордюру, оскільки знаходився саме в правій смузі руху для здійснення повороту праворуч, не показав не лише покажчик повороту (на відеозапису він відсутній), а ще і не пропустив вантажний автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , який вже зайняв позицію для здійснення повороту праворуч.

Тобто за зібраними уповноваженими органами доказами у справі відсутня єдина обґрунтована версія події, яка викладена ними у протоколі про адміністративне правопорушення, та яка «поза розумним сумнівом» свідчила б про порушення водієм ОСОБА_2 безпечної дистанції, наслідком чого відбулася дорожньо-транспортна пригода з його вини.

Ці докази у сукупності не були належним чином досліджені та оцінені суддею суду першої інстанції, в тому числі у відповідності до визначення стандарту доказування «поза розумним сумнівом», коли вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою усієї сукупності доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

В той же час у цій справі, що знаходиться на перегляді у суді апеляційної інстанції, не лише відсутні докази на підтвердження версії події, що зафіксована у схемі ДТП, та ще дані, які позначені у неї, суперечать зафіксованим поліцейськими обставинам події, після ДТП. Дії водія ОСОБА_2 представниками поліції кваліфіковані не за тією нормою ПДР України, яка ставиться йому до провини, а ще і всупереч викладеній ними у протоколі об`єктивній стороні правопорушення та всупереч тим обставинам, що зафіксовані на відеозапису.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає висновки судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 даних про порушення ним положень пункту 13.1 ПДР України в частині недотримання безпечної дистанції при викладенні об`єктивної сторони, як порушення крайнього положення та безпечного бокового інтервалу, необґрунтованими, з огляду на ті обставини події, які встановлені та перепровірені у суді апеляційної інстанції.

Тому прийняте суддею суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисниці Зеленської А. П. задовольнити.

Постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 12 серпня 2025 року відносно ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нову.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням пункту 13.1 Правил дорожнього руху України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова