ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.

захисника Поліщука Р. А. (у режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайська Миколаївської області, депутат Первомайської міської ради Миколаївської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність причин його пропуску.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що безпосередньо в судовому засіданні на час винесення постанови він не перебував, розгляд справи відбувся за його відсутності.

Зазначив, що після отримання повного тексту постанови йому стало відомо про підстави, які покладені в основу рішення суду першої інстанції.

Вказав, що як вбачається з розписки на відділенні «Укрпошта», лист від суду, в якому містилась оскаржувана постанова (трекінг 316) він отримав лише 06.08.2025, хоча в реєстрі відстежень листа «Укрпошта» помилково зазначається дата отримання листа від суду 01.08.2025.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження слід рахувати з моменту отримання повного тексту рішення суду першої інстанції.

Вказав, що у зв`язку з розглядом справи 18.07.2025 без його участі, він не міг в десятиденний термін подати апеляційну скаргу на постанову суду, оскільки йому на час винесення постанови не були відомі мотиви суду, за яких його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому вважає, що строк подачі апеляційної скарги на постанову суду пропущений з поважних причин та має бути поновлений судом апеляційної інстанції.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 та її представник Чайковський І.М., повідомлені про дату та час розгляду справи, але до апеляційного суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доводи захисника Поліщука Р. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на зазначені вимоги закону, під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 липня 2025 року, суд дійшов висновку про необґрунтованість цього клопотання, з огляду на наступне.

Доводи апелянта про те, що судове засідання 18.07.2025, коли було постановлено оскаржуване рішення, відбулося без його присутності, не відповідає дійсності.

Так, з журналу та аудіо-відеозапису судового засідання вбачається, що 18.07.2025 судове засідання відбулося за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Під час даного судового ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 надавали пояснення та були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

18.07.2025 о 13:34 головуючий оголосив присутнім у залі судового засідання про вихід до нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати в той же день, 18.07.2025 о 15:45, суддею проголошено постанову.

Згідно довідки секретаря судового засідання, під час повернення судді з нарадчої кімнати до зали судового засідання особи, які беруть участь у справі, на проголошення рішення не з`явилися (а.с. 35-39).

Тобто, хоча ОСОБА_1 не був присутнім під час проголошення постанови 18.07.2025 о 15:45, але для нього було передбачувано, що постанова буде проголошена саме у цей день. Не дочекавшись виходу судді з нарадчої кімнати, він на власний розсуд скористався своїм правом не бути присутнім під час проголошення судового рішення.

Разом з тим, зважаючи на те, що розгляд справи відбувся за участю ОСОБА_1 , та постанова була винесена у цей день, строк на апеляційне оскарження для нього складає десять днів із дня винесення постанови.

Як слідує з інформації ЄДРСР, оскаржувана постанова надіслана до реєстру 18.07.2025, тобто в день її винесення, та оприлюднена 21.07.2025.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження вироку сплив 28.07.2025. Разом з тим, у період з 18.07.2025 до 28.07.2025, у передбачений законом строк, ОСОБА_1 не скористався правом на апеляційне оскарження постанови.

На думку ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження слід рахувати з моменту отримання ним копії постанови. Проте, ці доводи апелянта не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів саме з дня винесення постанови.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує, що хоча саме при оголошенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був присутній, однак для нього, як для особи за участю якої в цей день відбувся судовий розгляд і в його присутності суддя видалився до нарадчої кімнати, було передбачувано, що постанова винесена в день судового засідання (18.07.2025), та він мав можливість дізнатись одразу з наступного робочого дня (21.07.2025 у понеділок) про результат розгляду справи щодо нього та про зміст постанови, та протягом встановленого законом строку до 28.07.2025 включно подати апеляційну скаргу.

Про зазначене також свідчить і та обставина, що потерпіла у цій справі ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваної постанови 21.07.2025 особисто в суді, про що свідчить її розписка (а.с. 42). Тобто потерпіла, на відміну від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з розумним інтервалом часу сама поцікавитися провадженням у її справі, та скористалась своїм правом на отримання копії постанови в суді, чого не зробив ОСОБА_1 .

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі "Устименко проти України", де Суд зазначив, що безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такі ж засади випливають і з реалізації норм національного процесуального законодавства, які регламентують порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, що узгоджуються з правовими позиціями ЄСПЛ, які сформульовані, зокрема, в рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", де у п. 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

При цьому, суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими і від судів вимагається вказувати підстави такого поновлення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження повинні бути наведені докази на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного оскарження судового рішення у визначений законом строк.

Приймаючи рішення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

На переконання суду, посилання апелянта на ту обставину, що оскаржувана постанова була отримана ним 06.08.2025 та з цього дня, на його думку, має обчислюватись строк на апеляційне оскарження постанови, не ґрунтуються на вимогах закону (ст. 294 КУпАП), та не може слугувати підставою для поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, зважаючи на те, що він був присутній під час судового розгляду, а інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апелянтом не наведено.

Відтак, з огляду на відсутність доказів про існування об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у передбачений законом строк, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Оскільки клопотання задоволенню не підлягає, подана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова