Номер провадження: 33/813/1511/25
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Губар Д.В., за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Приміча Д.В., представника потерпілої ОСОБА_2 , - адвоката Кім М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Приміча Д.В, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одесивід 24.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 317721 від 02.05.2025 року, складеним майором поліції Лисицьким В.Ю., 17.02.2025 року о 12:35 годин на вул. Ак. Корольова, 44 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Express державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», перед початком руху не переконався в безпеці маневру, не вибрав безпечну швидкість, та п. 10.1 ПДР порушив правила перестроювання, зміни напрямку руху, в результаті допустив зіткнення з автомобілем Toyota державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , про здійснення ним 17.02.2025 року адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі адвокат Приміч Д.В. діючий в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- суд визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі неналежних та недопустимих доказів (які були надані адвокатом потерпілої сторони, а не особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення) не розкривши суті правопорушення, обмежившись загальними фразами;

- закриваючи справу на підставі ст. 36 КУпАП суд взагалі не мав права встановлювати винуватість чи невинуватість особи яка притягується до адміністративної відповідальності;

- висновок в постанові суду про наявність вини за межами строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є порушенням презумпції невинуватості та права на справедливий суд.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат Приміч Д.В. діючий в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду

Представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Приміч Д.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представник потерпілої ОСОБА_2 , - адвокат Кім М.М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову суду залишити без змін.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви апеляційного суду

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №317721 від 02.05.2025 року, водій ОСОБА_1 17.02.2025 року о 12:35 годин на вул. Ак. Корольова, 44 в м. Одесі, керуючи автомобілем Renault Express державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», перед початком руху не переконався в безпеці маневру, не вибрав безпечну швидкість, в результаті допустив зіткнення з автомобілем Toyota державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без доповнень та зауважень.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Приміч Д.В., пояснив, що ОСОБА_1 вину не визнає, працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні будь-які данні про порушення ОСОБА_1 вказаних пунктів ПДР, а обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Працівники поліції не збирали докази, а лише склали протокол на підставі матеріалів, які надала адвокат Шаповаловою О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , водія автомобілю Toyota державний номер НОМЕР_2 . В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано який маневр виконував водій автомобілю Renault Express державний номер НОМЕР_1 , вважає, що водій автомобілю Toyota скоїв зіткнення з автомобілем Renault Express, просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Шаповалова О.С. в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2025 року, ОСОБА_2 визнана невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Надані нею матеріали отримані в межах законного представництва, не виключені законом з числа допустимих доказів. Експертиза була проведена на підставі повного переліку наявних документів. Відповідно до висновку експерта дії водія автомобіля Toyota регламентувалися вимогам п. 12.3 ПДР у часті зниження швидкості, при необхідності, аж до зупинки. Водій автомобілю Toyota не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем Renault Express виконанням вимог п. 12.3 ПДР. Виконанням вимог п.п.10.1 і 12.1 ПДР водій автомобіля Renault Express мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Toyota, дії водія автомобіля Renault Express, які не відповідали вимогам пп. 10.1, 12.1 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з ДТП.

Районний суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції частково погоджується з огляду на таке.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п.1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За п. 10.1.ПДР водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За п.12.1 ПДР водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. При цьому, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями наданими в судовому засіданні та письмовими поясненнями учасників ДТП, Висновком експерту, відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 17.02.2024, вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 12.1 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 при керуванні автомобілем допустив порушення правил дорожнього руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, твердження апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі неналежних та недопустимих доказів (які були надані адвокатом потерпілої сторони, а не особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення) не розкривши суті правопорушення, обмежившись загальними фразами, апеляційний суд не приймає, з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона в цілому відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Водночас, апеляційний суд частково погоджується з доводами сторони захисту про те, що суд першої інстанції, закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення з одночасним встановленням вини особи поза межами строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, з огляду на такі обставини.

Приписами п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 07.02.2025, на підставі чого апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції про те, що на момент розгляду справи, тобто станом на 24.06.2025, передбачені законом строки накладення стягнення спливли.

Правопорушення за ст. 124 КУпАП не є триваючим, а тому стягнення за вчинення такого правопорушення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня їх вчинення.

Разом із тим, питання щодо необхідності встановлення (не встановлення) винуватості при закритті справи за строками в національній судовій практиці є спірним.

Так, зі змісту вищенаведеної ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, на переконання апеляційного суду, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

При цьому, ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в резолютивній частині постанови при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійсно позбавлений можливості визнавати особу винуватою у вчинені правопорушення, натомість такі висновки повинні міститись в мотивувальній частині судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно встановив в мотивувальній частині постанови існування факту наявності в діях ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення, складу інкримінованого йому правопорушення (вини), однак закриваючи провадження по справі у зв`язку зі спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, в резолютивній частині постанови помилково навів висновок про визнання його винуватим, чим фактично всупереч положень ч. 1 ст. 284 КУпАП одночасно виніс по справі дві різних за своєю суттю постанови.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга адвоката Приміча Д.В. діючого в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню, із закриттям провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, з мотивів, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвокат Приміч Д.В. діючий в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одесивід 24.06.2025 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про здійснення ним 17.02.2025 року адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець