ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/473/25

Провадження № 33/820/309/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Коваленко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 20 березня 2025 року о 21 год. 46 хв. ОСОБА_1 по вулиці Щаслива, 6, що в с. Білогородка Шепетівського району, Хмельницької області керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_1 та вона, як його захисник, не погоджуються із вищевказаною постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року.

У поданому доповненні до апеляційної скарги захисник звертає увагу на те, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , так як ним не було забезпечено можливість проходження, останнім, огляду в закладі охорони здоров`я. Вказує, на відсутність направлення на огляд в медичний заклад, на небезперервний відеозапис, не зазначення, виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а також відсутність причини зупинки. Посилається на те, що у протоколі, складеному стосовно ОСОБА_1 , не зазначено за допомогою якого технічного засобу було здійснено відеофіксацію. Крім того, бодікамера поліцейського знімала не самого ОСОБА_1 , а була направлена до низу чи на транспортний засіб, що грубо порушує процесуальні норми.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Коваленко Т.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту вказаної норми закону слідує, що проходження такого огляду є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Так, у судове засідання суду першої інстанції 27 березня 2025 на 11 год 00 хв ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому порядку, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277112 від 20 березня 2025 з особистим підписом останнього та відеозаписом з місця події на оптичному носії з цифрової нагрудної відеокамери працівника поліції.

До початку судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_1 будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі щодо неможливості прибуття з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не подавав.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За наявності відомостей про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, нез`явлення його, без поважних причин, до суду першої інстанції не перешкоджало розгляду справи в його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими місцевим та апеляційним судом доказами.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277112 від 20.03.2025 слідує, що 20 березня 2025 року о 21 год 46 хв ОСОБА_1 по вулиці Щаслива, 6, що в с. Білогородка Шепетівського району Хмельницької області керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими суддею по справі.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 березня 2025 огляд ОСОБА_1 мав бути проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від огляду відмовився.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом.

Вказана відмова зафіксована на технічний засіб відеозапису: 9/169.

У відповідності до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції

З даних відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається рух автомобіля ВАЗ 211540. Після увімкнення поліцейськими проблискових маячків, рух автомобіля ВАЗ пришвидшується і водій починає втікати, правоохоронці його починають наздоганяти. Автомобіль ВАЗ зупиняється, з нього вибігає водій, який починає втікати, і якого, в подальшому, затримують правоохоронці. Перевіряють у водія документи, встановлюють особу ОСОБА_1 і виявляють у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано.

Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку працівників поліції та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі, та відхиляє відповідні доводи клопотання захисника Коваленко Т.В. про визнання відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Щодо не безперервності відеозапису долученого працівниками поліції на, що є посилання сторони захисту, то слід зазначити, що діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано відеозапис, який стосується безпосередньо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, поведінку водія ОСОБА_1 у ході спілкування з працівниками патрульної поліції, та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також у разі складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, порушення принципу безперервності відеозапису в певному моменті не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не заперечує достовірність обставин, зафіксованих на відео та не повідомила суду інших важливих для справи обставин, які залишися поза межами відеозйомки.

На переконання апеляційного суду доданий відеозапис є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий суду фрагмент відеозапису, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, працівниками поліції були дотримані вимоги ст.266 КУпАП.

Ці обставини спростовують, наведенні в апеляційній скарзі, твердження захисника та дають підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Апеляційний суд приходить до висновку, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аргументи апелянта щодо відсутності направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку, останній, від такого огляду відмовився.

В частині не зазначення ознак алкогольного сп`яніння, слід вказати, що акт огляду, який долучений до матеріалів справи, і підписаний ОСОБА_1 містить ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, відтак такі аргументи апеляційної скарги відхиляються.

Доводи сторони захисту про відсутність причини зупинки ОСОБА_1 у працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. На даний час, діє воєнний стан і працівники поліції, відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують.

Крім того, відеозаписом зафіксовано подачу патрульними світлових проблискових маячків автомобілю, як надалі встановлено, під керуванням ОСОБА_1 , на вимогу, яких він мав би зупинитися, проте почав втікати.

У протоколі зазначено, що відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу №9/169, а тому відповідні твердження апеляційної скарги відхиляються.

Отже, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Обставин, які би виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, немає.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Турчак М.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша