Справа № 683/2010/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., з участю секретаря судового засідання Повзун С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 23 червня 2025 року близько 11 години 40 хвилин по АДРЕСА_2 погрожувала фізичною розправою, намагалась затіяти бійку із ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство).

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала та вказала, що вказаного адміністративного правопорушення вона не вчиняла. Стверджувала, що у зазначений у протоколі час її по АДРЕСА_2 не було, оскільки у той день вона була у полі, біля 12 години повернулась додому і була вдома. ОСОБА_2 вона не бачила і жодних неправомірних дій щодо неї не вчиняла.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність, встановлена статтею ст.173 КУпАП, настає за вчинення особою дрібного

хуліганства, тобто, вчинення нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, полягає в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.

Опосередковано громадськими місцями у ст.173 КУпАП також визначаються: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто, дрібного хуліганства, полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Тобто, з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Дослідивши всі обставини справи, судом встановлено, що 23 червня 2025 року близько 11 години 40 хвилин громадянка ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 погрожувала фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 , намагалась затіяти з нею бійку.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці, вчиняла протиправні дії щодо потерпілої ОСОБА_2 в присутності інших громадян, зокрема у присутності її неповнолітніх дітей та матері ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок і в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №418365 від 23 червня 2025 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 23 червня 2025 року близько 11 години 40 хвилин по АДРЕСА_2 погрожувала фізичною розправою, намагалась затіяти бійку із ОСОБА_2 .

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Зокрема, потерпіла ОСОБА_2 показала, що 23 червня 2025 року біля 11 години 40 хвилин вона перебувала на подвір`ї біля свого будинку та займалась прибиранням. ОСОБА_1 забігла на подвір`я з битою та почала погрожувати побиттям, схопила її за волосся та тягнула по землі, вирвала шмат волосся, замахувалась на неї битою, хотіла завдати ударів, однак вона почала оборонятись та відбиватись від ОСОБА_1 , кричати та кликати на допомогу. На крик вибігла з будинку її мати ОСОБА_3 , яка намагалась відтягнути ОСОБА_1 , однак остання почала замахуватись битою і на ОСОБА_3 . Ці події відбувались у присутності двох її малолітніх дітей 11 та 13 років, які налякались та плакали. Причиною неправомірної поведінки ОСОБА_1 вважає те, що вона дізналась про зраду свого чоловіка із ОСОБА_1 та повідомила про цей факт матері останньої.

Свідок ОСОБА_3 показала, що 23 червня 2025 року біля 11 години 40 хвилин вона перебувала за місцем проживання у будинку, коли почула гучний крик на вулиці. Коли вона вибігла на вулицю, то побачила, що її донька ОСОБА_2 лежить на землі, а зверху над нею знаходилась ОСОБА_1 , яка розмахувала битою. Коли вона підбігла до них і хотіла відтягнути ОСОБА_1 від доньки, то остання почала замахуватись битою і в її сторону. На прохання припинити неправомірні дії ОСОБА_1 не реагувала та продовжувала погрожувати битою. Через незначний проміжок часу ОСОБА_1 схопила биту та втекла. Свідок також вказує, що свідком цих подій були також її малолітні онуки, які сильно перелякались та плакали.

Показання потерпілої та свідка є послідовними та узгоджуються між собою. Не довіряти або сумніватись у правдивості їхніх показань у суду підстав немає.

Крім того, аналогічні показання потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 надавали поліцейським після їх прибуття на місце події, що підтверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Натомість ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б спростовували показання потерпілої та свідка, а також доказів, які б підтверджували її показання щодо перебування у іншому місці та непричетність до вчинення даного адміністративного правопорушення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Матеріали справи містять достатньо доказів, які вказують, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а складений відносно неї протокол, серед іншого, можна вважати належним доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

При накладенні стягнення суд, дотримуючись положень ст.33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, особу ОСОБА_1 , уважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.173 КУпАП.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за адміністративне правопорушення, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Хмел.обл/Старокост.мтг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку UA0022751; код класифікації доходів бюджету 21081100; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як

через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: