П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення що надійшли з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 ,ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП справа № 308/11407/25 (провадження №3/308/5582/25) та за ч. 2 ст. 173-20 КУпАП справа №308/11406/25 (провадження №3/308/5581/25).

Справи до суду надійшли одночасно, їх розгляд призначено судом на 11.09.2025.

Згідно ст.. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вважає за можливе проводити спільний розгляд справ.

З протоколу серії ВАД №695307 від 25.07.2025 вбачається, що 25.07.2025 близько 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , 1981 р.н. , а саме:ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою внаслідок чого останній могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії ВАД №695308 від 25.07.2025 вбачається, що 24.07.2025 близько 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно пасинка ОСОБА_4 , 2010 р.н., а саме ображав нецензурною лайкою та погорожував фізичною розправою внаслідок чого останньому могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У судові засідання, призначені неодноразово, гр. ОСОБА_2 , не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712.

Електронна повістка у вигляді смс повідомлення доставлено на його мобільний номер телефону у додатку Viber.

Таким чином, суд вжив всі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справ, доходжу висновку:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку); особливий (особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення - ч. 2 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Крім того, п.14 ч.1 ст. 1 зазначеного вище Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, яка включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Згідно ч.1 та п10 ч.2 ст. 3 вказаного Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка) .

ОСОБА_1 у вину ставиться те, що він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , 1981 р.н. , а саме:ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою внаслідок чого останній могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю, (чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП) а також те, що він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно пасинка ОСОБА_4 , 2010 р.н., а саме ображав нецензурною лайкою та поогороджував фізичною розправою внаслідок чого останньому могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю, (чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він зазначає, що приїхав у відпустку, посварився із дружиною та із пасиком. При цьому зазначив, що у пасинка попросив пробачення. При цьому, останній зазначив, що від нього більше подібних вчинків не буде.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає доведеним що в діях ОСОБА_3 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, його письмовим поясненнями, що містяться в матеріалах справи; письмовими поясненнями потерпілих; терміновим заборонним приписом; формою оцінки ризиків, письмовими поясненнями потерпілої; рапортом поліцейського СРПП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції СПДН ВП Р.Стушко.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 173-2 ч.2 КУпАП, вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП справа № 308/11407/25 (провадження №3/308/5582/25) та за ч. 2 ст. 173-20 КУпАП справа №308/11406/25 (провадження №3/308/5581/25) та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справа 308/11406/25 (провадження №3/308/5581/25).

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош