Справа №588/2262/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/543/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білера П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 грудня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 років, без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 05 грудня 2024 року близько 17 год. 05 хв. в м. Тростянець по вул. Благовіщенська, 50, керував транспортним засобом «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив ті самі дії повторно протягом року.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 грудня 2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що належним чином не був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду скаредного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, посилання судді першої інстанції на рішення Європейського Суду з прав людини є безпідставними, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення до дати розгляду справи, пройшло лише 25 днів. Будь-яких доказів підтвердження вчинення апелянтом дій спрямованих на затягування судового процесу, матеріали справи не містять.

Окрім цього, апелянт просить звернути апеляційний суд на ту обставину, що в день судового засідання, апелянт знаходився на виконанні бойового завдання на території Курської області РФ, тому останній позбавлений був брати безпосередню участь в засіданні та повідомити суд про неможливість участі в розгляді складених матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення.

Також, в обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зважаючи на те, що він не отримував посвідчення водія. Таким чином, позбавлення права керувати транспортними засобами підлягають виключно водії, які були таким право наділені.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що приймає безпосередню участь в бойових діях на території Курської області РФ, у зв`язку з чим йому не було відомо про ухвалення щодо нього оскаржуваної постанови. Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Білерою П.П., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, розглянуто у відсутність останнього. Копію оскаржуваної постанови отримано апелянтом 03 січня 2025 року та зважаючи, що останній є військовослужбовцем, який виконує бойові завдання із захисту територіальної цілісності та національного суверенітету України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30 грудня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Всупереч зазначеним вимогам закону, справа розглянута без участі особи, без даних про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

Так, матеріали справи не містять підтвердження про належне сповіщення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про час, дату та місце судового розгляду складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, судом було постановлено оскаржуване рішення, у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Тобто, всупереч достатньо обґрунтованим підставам та наявності достатнього процесуального строку, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, судом не було взято до уваги про неналежне сповіщення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про час, дату та місце розгляду, оскільки судова повістка повернулася без вручення, та проведено судове засідання у відсутність ОСОБА_1 .

За таких обставин, ураховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП, з метою відновлення порушеного права ОСОБА_1 на захист.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується дослідженим під час апеляційного розгляду доказами.

Так, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення, підтверджується наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 189338 від 05 грудня 2024 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3556446 від 27 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Колєсніченка Р., якою підтверджено відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

- диском з відеозаписами, якими зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті.

Із відеозапису записаного на нагрудні камери працівників поліції, вбачається, як 05 грудня 2024 року близько 17 год. 05 хв. в м. Тростянець по вул. Благовіщенська, 50 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , без посвідчення водія відповідної категорії.

Під час роз`яснення водію ОСОБА_1 про суть вчиненого ним правопорушення, працівники поліції повідомили останнього про час, дату та місце судового розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Також працівники поліції врахувавши, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем додатково повідомили останнього, про можливість звернутися до суду із клопотанням про відкладення судового засідання та дізнатися про дату, час та місце наступного повного судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про неможливість накладення на особу, яка не отримувала раніше посвідчення водія, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, є не обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, апелянт посилається на п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, ст.ст.124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Посилання на вказаний пункт є безпідставним, оскільки ст.126 КУпАП серед наведеного в ньому переліку статей відсутня.

Пункт 28 Постанови, викладений в редакції від 19 грудня 2008 року, а ч.5 ст.126 КУпАП введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року.

Чинне адміністративне законодавство розрізняє таких суб`єктів, як осіб, які здійснюють керування транспортним засобом та водія транспортного засобу. Відмінність вказаних суб`єктів полягає в тому, що водій транспортного засобу - це особа, яка здійснює керування таким транспортним засобом на законних підставах, оскільки набула у встановленому законом порядку право керування транспортним засобом.

На відміну від водія, суб`єкт, передбачений ч.2 ст.126 КУпАП, - це особа, яка не має (не набувала) права керування транспортним засобом у встановленому законом порядку. У даному випадку ч.2 ст.126 КУпАП є спеціальною нормою, яка врегульовує відповідальність особи, яка здійснює керування транспортним засобом, не отримавши на це відповідного права.

Частина 5 ст.126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом, однак, здійснює таке керування повторно, протягом року. При цьому санкція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює обов`язкове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.

Зважаючи на вищевикладене, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак повторно протягом року вчинила правопорушення у виді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного і судової практики, що склалась упродовж останнього часу, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

При цьому об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа №702/301/20) звертала увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Обґрунтовуючи доводи, наведені у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

При цьому санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативними стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з моменту виявлення правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 05 грудня 2024 року, апеляційний суд вважає, що на час розгляду апеляційної скарги, а саме 02 вересня 2025 року, пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.