Справа № 466/1469/25 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н. Л.
Провадження № 33/811/1326/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гут Емілії Зіновіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Гут Емілії Зіновіївни на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 серпня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 05 лютого 2025 року, о 00 год. 50 хв. у Львівському районі, селищі Брюховичі по вул. Незалежності України, 38, керував транспортним засобом марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився. Дана подія була зафіксована на нагрудні відеореєстратори № 471198, 471379. Таким чином, гр. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Гут Е.З., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується із постановою суду першої інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , а висновки суду щодо керування транспортним засобом ґрунтуються на припущеннях.

Звертає увагу, що у водія не було ознак сп`яніння, а виявлені ознаки були наслідком втоми та фізіологічних особливостей ОСОБА_1 , окрім того працівниками поліції не роз`яснено водію наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що 6 лютого 2025 року водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, під час якого у ОСОБА_1 не діагностовано стану наркотичного сп`яніння.

Також зазначає, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№238757 від 5 лютого 2025 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, відмовився;

- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 лютого 2025 року (а.с. 2), відповідно до якої працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- рапортом працівника поліції (а.с. 4) відповідно до якого працівниками поліції у смт. Брюховичі, вул. Незалежності України, 38, зупинено транспортний засіб «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням комендантської години, під час опитування в нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд в медичному закладі від якого він відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі з увімкненим двигуном та фарами, окрім того під час опитування водій повідомляв працівників поліції, що він вживав наркотичні засоби близько тижня до того («курив траву»), працівниками поліції повідомлено водію, що в нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд у медичному закладі, окрім того повідомлено про відеофіксацію, причину зупинки транспортного засобу, ознайомлено його з правами та обов`язками. ОСОБА_1 намагався домовитися з працівниками поліції, відмовився від проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння. Працівниками поліції ознайомлено ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонили його від керування транспортним засобом.

Аргументи апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює критично.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував, що він виконує функції водія, перебував за кермом транспортного засобу, в якого були ввімкнені фари та двигун.

Покликання апелянта, що у водія не було ознак сп`яніння, а виявлені ознаки були наслідком втоми та фізіологічних особливостей ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, оскільки, як встановлено з відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що вживав наркотичні речовини раніше.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено водію наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки патрульні повідомляли водія, що у випадку відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що 6 лютого 2025 року водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктом 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі за тестом Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції вірно не взято до уваги аргументи, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння 6 лютого 2025 року, адже такий отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП.

Аргументи апелянта, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі спростовуються відеозаписом, який долучено до матеріалів справи, та описано вище за текстом.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Гут Е.З. є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 серпня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Гут Емілії Зіновіївни - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.