Провадження № 3/127/3995/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 17.06.2025 надійшли адміністративні матеріали, які були передані для розгляду судді Кашпруку Г.М., а саме: № 127/18696/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 127/18694/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає, що вищевказані адміністративні матеріали слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно, присвоївши номер справи № 127/18694/25.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668485 від 15.06.2025 встановлено, що 15.06.2025 о 01 год 05 хв у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме чинив психологічний тиск та штовхав, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю (піднявся тиск, головний біль), в наслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668486 від 15.06.2025 встановлено, що 15.06.2025 о 01 год 05 хв, АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , а саме чинив психологічний тиск, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких він із своєю дружиною проживають спільно в одній квартирі, однак за півтора року до вказаних подій, які відбулись 15.06.2025, фактичні шлюбні відносини були припинені, хоча продовжували проживати в одній квартирі та були поєднані спільним побутом, але спали у різних кімнатах. В той вечір вони повернулись додому пізно від друзів. Він зайшов в кімнату до дружини з донькою та звернувся з проханням до дружини щоб вона його обійняла та поцілувала, однак остання йому відмовила та викликала працівників поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мазай В.М. зазначив, що відбулась звичайна сімейна сварка, вони на стадії розірвання шлюбу, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала аналогічні покази з приводу того, що останні півтора року фактичні шлюбні відносини між нею та її чоловіком ОСОБА_1 були припинені. Зазначила, що протягом цього часу ОСОБА_1 неодноразово наполягав на продовженні інтимних стосунків, постійно писав з цього приводу їй SMS-повідомлення на телефон, в тому числі нецензурною лайкою і з погрозами. Того вечора знову ж таки в кімнаті в присутності дитини висловив аналогічну позицію, вимагаючи статевого акту, вона відмовила йому, однак він почав тягнути її за руку, вона намагалась забрати руку, у зв`язку з чим він її штовхнув та вона впала на диван, в результаті чого проснулась дитини та почала плакати, що і стало підставою для виклику поліції.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Тихонюк Н.М. просила суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених правопорушень.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

З аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Твердження захисника, що сварка, яка виникла між подружжям не є домашнім насильством та в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки в ході даної ситуації ОСОБА_1 штовхав ОСОБА_2 , чим заподіяв шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, про що вони самі повідомили надаючи пояснення в судовому засіданні, а тому в його діях містяться всі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 підтверджується вищевказаними протоколами, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 15.06.2025 та інші матеріали справи.

Також, судом досліджено докази надані потерпілою, зокрема скріншоти переписок з телефону, між нею та ОСОБА_1 , які підтвердили покази потерпілої щодо систематичного психологічного тиску з вимогою поновити інтимні стосунки, на що остання неодноразово відповідала відмовою, пояснюючи це тим, що фактичні шлюбні відносини у них припиненні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в даному випадку мало місце домашнє насильство саме психологічного характеру, яке з урахуванням попередніх обставин переросло у фізичне насильство. Крім того, дані події відбувались у присутності дитини, що зафіксовано протоколом поліції та підтверджено показаннями учасників справи.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 173-2, 245, 283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судові справи № 127/18694/25 та №127/18696/25 об`єднати в одне провадження, присвоївши номер № 127/18694/25.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, врахувавши положення ст. 36 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: