Справа № 727/9227/25
Провадження № 3/727/2041/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського міського суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИЛА:

08 липня 2025 року о 12 години 00 хвилин по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 словесно ображав свою колишню дружину ОСОБА_2 , а саме: нецензурно виражався та словесно ображав, чим вчинив домашнє насильство психічного характеру, в результаті чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2

ОСОБА_1 надав суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стала заява ОСОБА_2 .

Відповідно до пояснень від 08.07.2025 року о 12:32 08.07.2025 року заявниця ОСОБА_2 стверджує наступне: Мені зателефонували зі школи з приводу, що прийшов до школи ОСОБА_1 , колишній мій чоловік та батько мого сина ОСОБА_3 забрати документи зі школи. І Коли я прийшла одразу до школи, то документи йому вже віддали. Він представив копію рішення апеляційного суду та сказав, що він має права на дитину за цим рішенням (що ні є дійністю); довідку ВПС, зареєстровану у АДРЕСА_1 , та довідку про навчання дитини м. Полтава школи №46. Усе це він робе без моєї згоди та узгодження. Його дії порушують мої права на дитину. Раніше він вивіз дитину з ОСОБА_4 04.06.2025 року на що є моє звернення та по цей час я не бачила свого сина, що теж порушує мого права, як мами. ОСОБА_5 перешкоджає мені бачитись і спілкуватись з дитиною, а зараз взагалі переєстрував місце проживання. Колишній чоловік раніше фіктивні заяви писав відносно мене, що я ніби то бю і дитину. Він постійно бреше усім і діє як йому хочеться. ОСОБА_6 налаштував дитину проти мене».

Дані твердження, викладені у поясненні ОСОБА_2 , не відповідають фактичним обставинам справи виходячи з наступного:

1.Щодо отримання документів у школі

ОСОБА_1 отримав документи сина на законних підставах, відповідно до копії рішення апеляційного суду, яке чітко визначає його батьківські права. У даному рішенні немає заборони на участь у вихованні дитини чи обмеження мого права на вирішення питань щодо навчання або місця проживання дитини. Школа, перевіривши документи, не виявила порушень, тому й видала мені документи дитини. Це свідчить про законність моїх дій.

2.Щодо довідок

Довідка з ВПС (військово-цивільної адміністрації), довідка з місця проживання та довідка з навчального закладу дитини були надані у відповідності до вимог чинного законодавства України та не є підробленими або фіктивними.

3.Щодо вивезення дитини 04.06.2025

ОСОБА_1 не викрадав дитину, як це намагається подати колишня дружина. Син виїхав разом із ним з його власної волі. Більше того, жодної судової заборони або рішення щодо визначеного місця проживання дитини з матір`ю не існувало на той момент. їх син перебуває у безпеці, забезпечений належним дог та умовами для життя та навчання.

4.Щодо перешкоджання у спілкуванні

ОСОБА_7 дружині неодноразово надавалася можливість спілкування з дитиною, у тому числі телефоном та відеозв`язком. Проте її спроби виносити конфлікти у присутності дитини, тиск на нього, скарги та погрози призводили лише до погіршення психоемоційного стану дитини, що було підтверджено психологом.

5.Щодо налаштування дитини проти матері

Зі слів ОСОБА_1 він ніколи не забороняв дитині бачитися чи спілкуватися з матір`ю, а тим більше не налаштовував його проти неї. Ставлення дитини до матері це результат власного досвіду дитини, а не моїх дій, в тому числі і застосування насильства.

6.Щодо звинувачень у «фіктивних заявах»

ОСОБА_1 звертався до відповідних органів лише у випадках, коли бачив реальні підстави для занепокоєння за безпеку та емоційний стан дитини. Усі його звернення були офіційно зареєстровані та розглянуті відповідними службами.

Дії ОСОБА_1 , спрямовані виключно на захист інтересів їх сина, забезпечення його стабільності, спокою, належної освіти та виховання.

7. Щодо поведінки ОСОБА_2 під час візиту до школи.

Окремо вважає за необхідне звернути увагу на події, які мали місце безпосередньо під час його перебування у школі з метою отримання документів дитини.

Після того, як ОСОБА_1 надав адміністрації школи документи, що підтверджують його батьківські права, та отримав відповідні довідки і документи про навчання сина, ОСОБА_2 , самостійно прибула до закладу. Її візит не був анонсований, узгоджений чи необхідний з огляду на те, що адміністрація школи вже здійснила перевірку документів і діяла в межах своїх повноважень.

Замість конструктивного спілкування чи спроби з`ясувати ситуацію у правовому полі, ОСОБА_2 почала відверто провокувати ОСОБА_1 на конфлікт: підвищувала голос, намагалася вступити в словесну перепалку у присутності сторонніх осіб, включаючи співробітників школи та інших батьків. її поведінка мала всі ознаки емоційного зриву та агресії, спрямованої не на захист інтересів дитини, а на дискредитацію його як батька та створення ілюзії конфлікту.

Він поводився стримано, конфліктів не провокував, голос не підвищував, у фізичний чи словесний контакт не вступав, діяв винятково в межах чинного законодавства та з повагою да працівників навчального закладу.

Присутність та дії ОСОБА_2 у той момент мали очевидний деструктивний характер і були спрямовані не на врегулювання ситуації, а на її загострення. Вона намагалася створити умови, за яких він би емоційно відреагував, аби згодом подати це як доказ його нібито неадекватної поведінки. Така поведінка ОСОБА_2 зафіксована на відео файлах, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_2 демонструє, що її метою не є захист прав дитини, а реалізація власних суб`єктивних претензій і тиск на ОСОБА_1 як батька.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, тому як наявні емоційні вирішення відносин між колишнім подружжям.

Таким чином, у справі не доведено наявність ключового елементу адміністративного правопорушення вини, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду письму заяву, в якій просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та зазначила, що відносно неї було вчинено домашнє насильство, умисне вчинення психологічного насильств, образи, що її травмують та знецінюють її честь та гідність. Це робить її колишній чоловік ОСОБА_1 на постійній основі. 08.07.2025 це виразилось в тому, що він сказав, що вона не народжувала дитину. Не є мамою їхньої спільної дитини та у неї не має материнського інстинкту. Звинувачував її, що вона била дитину. Це наклеп.

З досліджених у судовому засіданні письмових пояснень гр. ОСОБА_2 вбачається, що 08.07.2025 о 12 годині 00 хвилин її колишній чоловік ОСОБА_1 вчинив із нею конфлікт, в ході якого ображав її нецензурними словами, на зауваження припинити свої дії не реагував і ще дужче починав сваритись.

Суд визнав, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив насильство у сім`ї вчинив умисні дії психологічного характеру, тобто вчинив сварку із колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вмисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (образи, погрози тощо), внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він внесений тощо.

Психологічне насильство в сім?ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ або погроз, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Оцінюючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд уважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена та підтверджена матеріалами наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 223992 від 08.07.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , тимчасовий заборонний напис АА №271870, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, диск.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан порушника, та за таких обставин суд уважає за можливе застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Підстав призначити правопорушнику будь-яке інше стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд не убачає з вищевказаних причин.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 9, 24, 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 251, 252, 277, 280, 283, 284, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Чернів. ГУК Чернівецька ТТ 22030101, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0024405, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. О. Калмикова