ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2642/25 Номер провадження 33/814/648/25Головуючий у 1-й інстанції ДРЯХЛОВ Є. О. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,

за участі:

захисника адвоката Гонсевич Н.С.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12 травня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.04.2025 року, о 14.29 год., по вул.Мічуріна, 77, в м.Кременчук Полтавської області, керував автомобілем „Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що працівники поліції автомобіль не зупиняли, оскільки транспортний засіб перебував у нерухомому стані, а в салоні автомобіля перебували мати та неповнолітня донька ОСОБА_1 .

Від проходження огляду не відмовлявся та проїхав з працівниками поліції до медичного закладу.

Недостатній об`єм біологічного матеріалу (сеча) було сприйнято лікарем як відмову від проходження, однак ОСОБА_1 готувався до далекої поїздки та завчасно не вживав рідини, а тому відібрати необхідний об`єм він фізично не зміг. Просив відібрати інші біологічні зразки (кров, мазок з рук, пальців чи губ) для подальшого проведення лабораторних досліджень, однак у задоволенні такого прохання було відмовлено.

При цьому, лікарем було порушено процедуру проходження самого огляду, оскільки використана для огляду одноразова тест-смужка містила ознаки використання.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст.256 КпАП України, зокрема, з нього не можливо зрозуміти яке саме правопорушення ОСОБА_1 вчинив, оскільки роздрукований текст не придатний для ознайомлення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника Гонсевич Н.С. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано лікарем у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 12.04.2025 року.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили „Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився. У медичному закладі лікарем-наркологом було проведено первинний огляд ОСОБА_1 та здійснено експрес-тестування. Результат тесту виявився позитивним. Після чого йому було запропоновано пройти огляд із відібранням зразків сечі для проведення відповідного лабораторного дослідження, однак ОСОБА_1 , вказуючи на свої фізіологічні особливості, такі зразки здавати відмовився. На дослідженні інших зразків біологічного середовища, а саме крові, мазків з рук, пальців чи губ, ОСОБА_1 не наполягав.

Відповідно до рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Ковальова Д., який зазначив, що 12.04.2025 року під час патрулювання м.Кременчук було зупинено автомобіль „Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення ПДР України. За кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейський пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 погодився. Результат експрес-тесту виявився позитивним, однак направляти результат для подальшого проведення лабораторних досліджень ОСОБА_1 відмовився.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Що стосується тверджень апелянта про непроведення лікарем інших лабораторних досліджень, без яких не можна було встановити факт наркотичного сп`яніння, то такі доводи є необґрунтованими.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводиться в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях) та закладах охорони здоров`я, шляхом проведення клінічного огляду лікарем та лабораторного дослідження відібраного біологічного середовища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки вказаних біологічних середовищ.

Як вбачається з відео, ОСОБА_1 від відібрання біологічного матеріалу (сечі) відмовився, тобто намагався ухилитися від огляду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він бажав пройти огляд на стан сп`яніння, але просив зробити лише один конкретний вид обстеження, не свідчать про помилковість висновку місцевого суду.

Так, огляд проводився уповноваженою особою, яка на власний розсуд, керуючись відповідними нормативними актами, визначала обсяг і методи дослідження. Відмова ОСОБА_1 від проходження цих досліджень є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, як вбачається з відео, скарг щодо наявності хронічних захворювань чи певних фізіологічних вад, які б унеможливлювали відібрати біологічний матеріал (зразок сечі), ОСОБА_1 під час огляду у медичному закладі не висловлював. Готування до далекої поїздки, про яке зазначав ОСОБА_1 , не позбавляло останнього можливості відібрати зразки біологічного середовища.

Безпідставними та нічим непідтвердженими є і доводи про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, оскільки відповідно до матеріалів справи екіпаж поліції виявив та зупинив автомобіль „Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 ,, за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , особу якого працівниками поліції було встановлено згодом. На відео чітко зафіксовано момент зупинення транспортного засобу, зі сторони водійських дверцят одразу після зупинки вийшов ОСОБА_1 .

Будь-якої об`єктивної інформації про те, хто, крім нього, міг перебувати за кермом транспортного засобу поліцейським ОСОБА_1 не надав. При цьому, відразу після зупинення та спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 факт перебування за кермом транспортного засобу не заперечував.

Більше того, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.125 КпАП України, а саме керування транспортним засобом із технічними несправностями, і ця постанова не скасована.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, а автомобіль знаходився у нерухомому стані, та вважає їх способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянта і в цій частині є необґрунтованими.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України уповноваженою на те особою. Фактичні обставини правопорушення конкретизовано, викладено вірно і в правильній формі, вказано всю необхідну інформацію. Під час складання протоколу істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Наявність роздрукованого тексту, який, на думку апелянта, не придатний для ознайомлення, на обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_1 не впливає.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська