Справа №: 302/949/25 3/302/377/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 ч.2, ст.185-10 ч.1 КУпАП, за протоколами серія ЗхРУ №, №004303Е, 354832 від 20.06.2025, які складені начальниками відділення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 17.02.2023 року, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення прикордонного режиму не притягався, номер телефону: НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії ЗхРУ №004303Е від 20.06.2025, 20.06.2025 року близько 18 год 15 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з офіцерами прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено гр.України ОСОБА_3 , який здійснив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразові законні вимоги військовослужбовця ДПС України старшого сержанта ОСОБА_4 пред`явити документи, що посвідчують особу, відмовився, після чого особисто пошкодив засіб примусової зупинки типу «Кактус».

Ці дії ОСОБА_3 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.185-10 ч.1 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ЗхРУ №354832 від 20.06.2025, 20.06.2025року близько 18 год 15 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» спільно з офіцерами прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п. Яблунівка) в межах контрольованого прикордонного району на ок.н.п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було виявлено гр.України ОСОБА_3 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Ці дії ОСОБА_3 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Постановою суду 14.07.2025 року об`єднано матеріали справ про адміністративні правопорушення: - № 302/949/25, провадження № 3/302/377/25 за ст.185-10 ч.1 КУпАП; - № 302/950/25, провадження № 3/302/378/25 за ст.204-1 ч.2 КУпАП, стосовно гр. ОСОБА_3 в одне провадження і присвоєно номер об`єднаної справи № 302/949/25, провадження № 3/302/377/25.

ОСОБА_3 та його захисник Решнюк А.В. в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, про таке повідомлялися належно, причина їх неявки суду невідома.

Суд зазначає, що з огляду на практику, викладену в рішенні ЄСПЛ, зокрема у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п.41, від 03.04.2008 сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain) від 07.07.1989).

Враховуючи практику викладену в рішеннях ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_3 та його захисника.

Оцінивши зміст протоколів і подані в справу матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Стаття 185-10 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Працівниками прикордонної служби на ствердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП, надано такі докази у справу як:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №004303Е від 20.06.2025 року, від підпису якого відмовився ОСОБА_3 у присутності двох свідків;

-протокол про адміністративне затримання від 20.06.2025 року, який складений начальником відділення ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_3 затримано о 18 год 15 хв 20.06.2025 року з метою з`ясування обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, затриманий ОСОБА_3 20.06.2025 року о 21 год 20 хв звільнений на підставі з`ясування обставин правопорушення, ОСОБА_3 від підпису протоколу відмовився у присутності двох свідків;

- протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.06.2025 року, який складений начальником відділення ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 здійснив у присутності двох понятих особистий огляд ОСОБА_3 , під час огляду не було виявлено та вилучено речі для тимчасового зберігання, ОСОБА_3 від підпису протоколу відмовився у присутності двох свідків;

- пояснення працівника прикордонної служби від 20.06.2025 року ОСОБА_5 , адресовані голові Міжгірського районного суду Закарпатської області, які співпадають повністю з обставинами, які викладені в протоколі про адмінправопорушення;

- витяги з «Книги прикордонної служби» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розділу 2в. Результати виконання плану охорони державного кордону в період з 20.00 19.06.2025 року по 20.00 20.06.2025 року та з «Книги прикордонної служби» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » списку особового складу, згідно якого ОСОБА_6 здійснював службу з 20.00 19.06.2025 року по 20.00 20.06.2025 року на ок. АДРЕСА_2 .

При цьому, інших доказів на доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП, суду не надано.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та іншим письмовим доказам, наявним у матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

У даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що від дачі пояснень та від підпису в протоколі ОСОБА_3 відмовився в присутності свідків, але пояснення цих осіб, які можуть підтвердити цей факт до справи не приєднані. Також не надано пояснення осіб, які приймали участь в затриманні ОСОБА_3 . Працівники прикордонної служби також не додали до справи відеофіксацію обставин вчинення правопорушення та фотодокази пошкодження засобу примусової зупинки типу «Кактус».

При цьому, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зібрані у справі докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185-10 ч.1 КУпАП.

У такому випадку суд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Стаття 204-1 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, якщо ці дії вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Працівниками прикордонної служби на ствердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП, надано такі докази у справу як:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №354832 від 20.06.2025 року, згідно якого ОСОБА_3 зі змістом протоколу ознайомлений, що засвідчено його підписом, примірник протоколу отримав 20.06.2025 року;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 20.06.2025 року, згідно яких він їхав з друзями з м.Надвірна до озера Синевир, їм не було відомо, що ця місцевість відноситься до прикордонної території, тому в нього не було дозволу на проїзд в прикордонну зону, він з друзями їхав до озера Синевир на відпочинок;

-довідку про результати затримання 2-х гр.України на напрямку 207 п/зн впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 20.06.2025 року, яка складена старшим офіцером ПОРВ ГОРВ М.Наточій та погоджена начальником ПОРВ ОСОБА_7 , згідно якої 20.06.2025 року о 18 год 15 хв на ок.н.п. Міжгір`я прикордонним нарядом було виявлено 2-х гр.України ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . В ході опитування гр.України ОСОБА_3 стало відомо, що він є мешканцем Івано-Франківської області, одружений та має двох дітей, тимчасом не працює. ОСОБА_3 пояснив, що у зв`язку з сімейними проблемами, скрутним фінансовим становищем та небажанням надалі проживати в Україні близько тижня тому вирішив зі своїм товаришем ОСОБА_8 шукати спосіб незаконного перетину державного кордону України (не організовано хотів потрапити в Чеську Республіку) шляхом прокладання маршруту в Румунію через мобільний додаток Гугл Мапс. 20.06.2025 року товариші близько 14 год, скориставшись послугами Бла бла кар, вирушили з м.Надвірна в м.Хуст, де мали намір вирушити до державного кордону України з метою його незаконного перетину. Під час перевірки транспортного засобу ДПС України на контрольному посту в н.п.Міжгір`я їх було виявлено, затримано та доставлено до підрозділу ДПС;

- заяву від імені ОСОБА_3 від 20.06.2025 року на адресу голови Міжгірського районного суду Закарпатської області, складену за шаблоном у вигляді комп`ютерної верстки із заповненням власноручно відомостей посадовою особою, яка склала протокол та підписом від імені ОСОБА_3 в графі «підпис», за таким змістом: відомості про адресу проживання ОСОБА_3 , номер засобу його мобільного зв`язку, повідомлення ОСОБА_3 про розгляд його справи за протоколом у Міжгірському районному суді; запис комп`ютерною версткою «Свою провину у вчиненому правопорушенні визнаю в повному обсязі. З моїх слів записано вірно, мною прочитано, зауважень і доповнень не маю».

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч. 2 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, якщо ці дії вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вищенаведених порушень.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно відомостей, які зазначені в протоколі, в графі «дані про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності» ОСОБА_3 згідно з базою даних ДПС України «Гарт 5» до адміністративної відповідальності не притягався. Також у протоколі в графі «суть адміністративного правопорушення» відсутні відомості про вчинення правопорушення групою осіб.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня обов`язкова ознака правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП, а саме вказівка на те, що спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України була здійснена групою осіб або на те, що ОСОБА_3 був притягнений протягом року до адміністративного правопорушення за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади з наданням відповідного підтвердження у виді постанови суду, яка набрала законної сили.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд критично оцінює зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали з огляду на таке обґрунтування.

Зміст протоколу, по суті, не підтверджений достовірними, достатніми і належним доказами. Зокрема, відео-звукозаписом фіксації обставин правопорушення, надання ОСОБА_3 первинних пояснень, огляду документів, оформлення матеріалів справи. Правопорушення також не зафіксовані поясненнями свідків чи понятих, іншими доказами, які передбачені положеннями статті 251 КУпАП.

З обставин справи видно, що ОСОБА_3 перебував у контрольованому прикордонному Хустському районі на території Міжгірської селищної територіальної громади Закарпатської області з належними документами (мав при собі паспорт громадянина України). Отже, документ особи, стосовно якої складено протокол, відповідали вимогам пункту 8 Положення про прикордонний режим. Натомість посадовою особою не зазначено у протоколі, які саме положення законодавства, яке регулює прикордонний режим порушив ОСОБА_3 . Адже положення статей 9,12 Закону України «Про державний кордон України» передбачають:

- перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку;

- залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством;

- пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України;

- морські та річкові невійськові судна і військові кораблі перетинають державний кордон України відповідно до цього Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку;

- іноземні невійськові судна і військові кораблі, які зайшли в територіальне море або внутрішні води України з порушенням встановлених правил заходження в ці води, є порушниками режиму державного кордону (порушниками державного кордону України). Іноземні підводні човни та інші підводні транспортні засоби є порушниками державного кордону України і в тих випадках, коли вони перетинають державний кордон України в підводному положенні або перебувають у цьому положенні під час плавання та перебування в територіальному морі та внутрішніх водах України;

- повітряні судна перетинають державний кордон України у спеціально виділених повітряних коридорах відповідно до цього Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку. Переліт державного кордону України поза повітряними коридорами допускається тільки з дозволу уповноважених на те державних органів України;

- порушниками порядку перетинання державного кордону України у повітряному просторі (порушниками державного кордону України) є повітряні судна та інші літальні апарати, що перетнули державний кордон України без відповідного дозволу компетентних органів України або вчинили інші порушення правил перельоту через державний кордон України;

- порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку;

- не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин;

- під час надзвичайних ситуацій, зумовлених великими аваріями, катастрофами і стихійним лихом, аварійно-рятувальні формування перетинають державний кордон України для локалізації та ліквідації таких ситуацій у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України;

- пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України;

- пропуск осіб, які незаконно перетинають державний кордон України з наміром бути визнаними біженцями чи особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, і у яких відсутні документи, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, здійснюється без таких документів.

ОСОБА_3 в особистих поясненнях зазначив, що перебував на території Міжгірської селищної громади з метою поїздки до озера Синевир. Сам факт виявлення ОСОБА_3 прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околиці н.п. Міжгір`я, не вказує безсумнівно на намір або спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску. Більш того, в межах населеного пункту Міжгір`я Хустського району Закарпатської області відсутній пункт пропуску через державний кордон України. Цей населений пункт не розташований на межі кордонів України з іншими країнами і прибуття громадян до цього населеного пункту, не дають однозначних підстав стверджувати про намір особи незаконно перетнути державний кордон України.

Натомість інформація, яка зазначена в довідці від 20.06.2025 офіцерів НОМЕР_4 прикордонного загону не підтверджена жодним доказом.

Отже, посадова особа порушила питання адміністративної відповідальності, по суті, за наміри, які навіть не підтверджені поясненнями особи. Натомість суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. У справу не подано належних, достовірних, достатніх і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.2 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Окрім цього, суд констатує, що селище Міжгір`я знаходиться на відстані більше 70-100 км від кордону України з Румунією та Угорщиною. Натомість на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2, ст.185-10 ч.1 КУпАП. Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 ч.1, ст.204-1 ч.2 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. П. Кривка