Головуючий у суді першої інстанції: Шмигельський Д.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №758/3024/25

провадження №33/824/3246/2025

1 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Орел Інною Вікторівною, на постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, 25.10.2024 ОСОБА_1 , будучи директором ПАТ «АГРОФІРМА «ТРОЯНДА» (), за адресою: м. Київ, вул. Осиповського, 1-А, порушив вимоги встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: 1) п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 125 743 грн., в тому числі: за вересень 2019 року у сумі 88 207 грн., за жовтень 2019 року у сумі 37 536 грн.; 2) п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень, жовтень, грудень 2022 року та лютий 2023 року на загальну суму ПДВ 70 446 грн.; 3) підпункт 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, всього в сумі 12 944, 35 грн. (в тому числі за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 у сумі 12 944, 35 грн.), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Орел І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. В апеляційній скарзі посилається на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції не досліджено в повній мірі всі обставини справи, а тому постанова є невмотивованою належним чином та необгрунтованою.

Зокрема, вказує, на те що обов`язок складання та подання звітності покладено на головного бухгалтера, а ОСОБА_2 як директор не здійснює безпосередньо ці функції. Відповідно ОСОБА_2 як директор не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано зміст вчиненого правопорушення, в протоколі не вказано в чому саме полягає обєктивна сторона правопорушення. Також в протоколі не міститься достовірної інформації щодо дати, часу та місця вчинення правопорушення. Вказана дата 25.10.2024 є датою складання протоколу, а не вчинення адміністративного правопорушення.

Також, відсутня завдана шкода правопорушення, на його думку, не призвело до будь-яких негативних наслідків.

До апеляційної скарги захисником ОСОБА_1 адвокатом Орел І.В. подано клопотання, в якому вона просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що отримано копію постанови лише 9 травня 2025 року при ознайомлені з матеріалами справи.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судове засіданні ніхто не з`явився, адвокату Орел І.В. судове повідомлення про місце, дату і час розгляду справи направлено до електронного кабінету, заяв від адвоката до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом установлено, що вина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), актом від 25.10.2024 №116164/Ж5/26-15-07-01-03-20/03359658 про результати документальної планової виїзної перевірки ПАТ «АГРОФІРМА «ТРОЯНДА» (а.с.3-8), наказом (а.с.10), довідкою (а.с.11).

Частиною 2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП встановлено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Приймаючи судове рішення у цій справі, суд виходив із наявності підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Але зваживши на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 25.10.2024, а станом на день розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Довід апелянта про те, що керівник, яким є ОСОБА_1 , не є відповідальним за подання звітів, ці функції покладені на головного бухгалтера, не може бути прийнятий в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки керівник несе персональну відповідальність за діяльність підприємства перед державними органами (ч.3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»).

Відповідно до ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства організовує роботу підприємства, забезпечує виконання законодавства, у тому числі податкового. Пункти 48.5 ст.48 та п.49.1 Податкового кодексу України передбачають, що податкова звітність підписується керівником та головним бухгалтером (у разі наявності), а отже директор несе солідарну відповідальність за її своєчасне та достовірне подання.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був відповідальною посадовою особою підприємства на момент вчинення правопорушення. Тому посилання на виключну відповідальність головного бухгалтера є безпідставними.

Довід апеляційної скарги, щодо відсутності конкретизації змісту правопорушення у протоколі, суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата, місце, суть правопорушення, норма закону, що передбачає відповідальність, та інші дані, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу № 4852/АПр/26-15-07-01-03-03 від 25.10.2024 року, він містить опис правопорушення: зазначено чітко місяці та роки, в яких занижено податок на додану вартість, несвоєчасно зареєстровані податкові накладні, занижено податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно.

Також, аналіз протоколу свідчить, що він містить посилання на конкретні пункти Податкового кодексу (п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198; п.201.1, 201.10 ст.201; пп.266.5.1, 266.5.2 ст.266), а також зазначає, що порушення виразилися у невиконанні вимог щодо належного обліку та звітності. Такі відомості є достатніми для розуміння суті правопорушення.

Довід апеляційної скарги, щодо відсутності завданої шкоди, суд також не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Частина 1 ст.163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення порядку подання звітності, незалежно від того, чи настали матеріальні наслідки. Склад цього правопорушення є формальним, і для притягнення до відповідальності достатньо самого факту неподання або несвоєчасного подання звітності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.11.2019 у справі № 761/14049/17 та від 17.03.2021 у справі № 760/11180/19, для кваліфікації діяння за ст.163-1 КУпАП не вимагається встановлення факту завдання матеріальної шкоди.

Таким чином, відсутність матеріальної шкоди не звільняє від відповідальності.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд не встановивши підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою, дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Орел Інною Вікторівною, залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна