Справа № 347/1028/25
Провадження № 33/4808/628/25
Категорія ч.3 ст.154 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду від 14.07.2025 року відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.154 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 вчинила порушення правил утримання собак, що спричинило заподіяння шкоди майну іншої людини. 07.05.2025 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_2 допустила неналежне утримання своєї собаки а саме приведення її в громадське місце, що спричинило заподіяння шкоди майну ОСОБА_1 а саме (погриз худобу). Свої ми діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.154 КУпАП.

Вказаною постановою, звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності передбаченої за ч.3 ст.154 КУпАП на підставі положень ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголошено їй усне зауваження, провадження у справі закрито.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою. При розгляді справи суд взагалі не з`ясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду підлягає до скасування.

Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження відносно ОСОБА_2 , не взяв до уваги належні та допустимі докази у справі, і до їх дослідження поставився формально. Зазначає, що йому нанесено значних матеріальних збитків, тому суд безпідставно закрив провадження відносно ОСОБА_2 на підставі ст.22 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду від 14.07.2025 року як пропущений з поважних причин, постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 року відносно ОСОБА_2 скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду справи подав клопотання про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася в друге з невідомих для суду причин, хоча про дату та час місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, встановив, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам справи, що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненного та оголошено усне зауваження ОСОБА_2 суддя зазначила, що в матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів того, що собака ОСОБА_2 загриз пять баранів.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254910 від 14.05.2025, 07.05.2025 приблизно о 19:40 год. ОСОБА_2 здійснила неналежне утримання собаки, а сааме приведення його в громадське місце, що спричинило заподіяння шкоди майну гр. ОСОБА_1 а саме даний собака погриз худобу.

Зазначена обставина підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254910 від 14.05.2025, протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 , фототаблицею, рапортом дільничого офіцера, відеоматеріалами.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Частиною першою статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигул собак без пові дків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною третьою статті 154 КУпАП встановлено, що дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-IV від 21 лютого 2006 року регулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин. Відповідно до ст. 9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до ст. 22 вказаного закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Вищезазначені норми КУпАП та положень свідчать про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП є саме власник тварини.

З матеріалів справи та досліджених апеляційним судом доказів вбачається, що власником вказаної собаки є ОСОБА_2 ..

Зважаючи на сукупність вказаних доказів, апеляційний суд приходить до висновку про порушення правил тримання собаки громадянкою ОСОБА_2 , що спричинили заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_1 .

За такого, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

За наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, не надав їм належної оцінки, неповно з`ясував всі обставини справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення, що призвело до незаконного рішення.

Оскільки оскаржуване судове рішення суперечить фактичним обставинам справи, постанова судді Косівського районного суду від 14 липня 2025 року, згідно із п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, має бути скасована з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до яких, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено апеляційним судом правопорушення ОСОБА_2 вчинено 07.05.2025 року, на день розгляду справи апеляційним судом та винесення постанови строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вимоги ст. ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження стосовно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 154 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п.1ст.247,ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду від 14 липня 2025 року.

Постанову судді Косівського районного суду від 14 липня 2025 року, щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 154 КУпАП - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП. На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз