Справа № 489/5688/25
Провадження № 3/489/1626/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 , 13.07.2025 о 01:00, в м. Миколаєві в районі вул. Космонавтів, 93А, керував транспортним засобом RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку на перехресті, при цьому був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник в судові засідання 05.08.2025 та 16.09.2025 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток за вказаною в протоколі адресою місця проживання, а також оголошенням на сайті судової влади.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення розгляду справи, у зв`язку з його мобілізацією та проходженням служби в лавах ЗСУ.

Представником ОСОБА_1 Капіносом І.І. подано клопотання в якому він заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі підтримав та просив розглянути без його участі.

Заперечень чи будь-яких пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник не подавали.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАПпередбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (номер відправлення 436).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 38990 від 13.07.2025 складений у присутності ОСОБА_1 , з його текстом він ознайомлений, але копію протоколу отримати відмовився без будь-яких пояснень.

Матеріали справи не містять клопотання про відкладення розгляду справи із зазначення поважних причин неможливості явки у судове засідання ОСОБА_1 чи його захисника.

З огляду на викладене, вважаю за можливе розглянути клопотання про зупинення розгляду справи та надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Як підставу для зупинення розгляду справи ОСОБА_1 називає перебування на службі у ЗСУ за мобілізацією.

Так, КУпАП (ч. 4 ст. 277 КУпАП) не передбачає зупинення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Натомість ст. 268 КУпАП встановлює, що туку справу може бути розглянуто без участі особи у разі її своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи.

За вказаних обставин в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду справи має бути відмовлено.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а у разі наявності ознак такого сп`яніння пройти відповідний огляд.

У разі невиконання вимог п. 2.5. ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вивчивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №38990 від 13.07.2025, згідно з яким водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, в порушення п. 2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2025, у яких працівником поліції вказано підстави для проведення огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 , зазначено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає дійсності, та зафіксовано відмову останнього від проходження такого огляду;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, а також зі службового транспортного засобу поліцейських, за змістом яких 13.07.2025, в м. Миколаєві, по вул. Космонавтів, 93-А, поліцейськими зафіксовано рух транспортного засобу RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу із місця водія вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з допомогою технічного засобу Алкотестер Драгер або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи свою відмову тим, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно залучити двох понятих, а тому не зобов`язаний виконував вимоги поліцейських, виражався нецензурною лайкою. У зв`язку з чим поліцейськими було встановленого його особу та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол був зачитаний ОСОБА_1 . Від отримання його копії та від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився;

- довідкою УПП в Миколаївській області від 14.07.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 27.11.2019.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, факт керування транспортним засобом встановлюється не тільки внаслідок зупинки транспортного засобу поліцейськими, а може бути встановлено на підставі сукупності належних і допустимих доказів.

Відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських та службового транспортного засобу наданими поліцією підтверджено факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом RENAULT Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , 13.07.2025 в м. Миколаєві, по вул. Космонавтів, 93А, зупинку автомобіля та не виконання вимоги поліцейського, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Зазначені докази узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння під час якого застосовуються технічні засоби відеозапису відповідали вимогам вказаної норми. Наявність повної відеофіксації подій за участю ОСОБА_1 спростовує неможливість застосування засобів відеозапису.

Вимога ОСОБА_1 про залучення понятих для проведення такого огляду не ґрунтується на нормах чинного законодавства. А тривала відмова ОСОБА_1 пройти огляд за відсутності понятих, у відповідь на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я з використанням бодікамер, були вірно кваліфіковані поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП). Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Дії поліцейських в наведеній ситуації регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. Не зважаючи на відмову від проходження огляду на місці зупинки, представниками поліції з урахуванням вищезазначених вимог КУпАП, відповідних Інструкцій, як альтернативу було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я, від чого останній також відмовився.

Оскільки ж відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 , не зважаючи на законну вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованого останньому протиправного діяння.

Аналізуючи докази, що знаходяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що наданими матеріалами поза розумним сумнівом доведено як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто те, що останній був водієм, в розумінні ПДР та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, отже доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такої сукупності обставин у справі, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, межі якого передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Застосування такого адміністративного стягнення відповідатиме меті адміністративного стягнення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір, який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення розгляду справи відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Г.Ю. Валігурський