№ 3/755/509/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 26 вересня 2024 року, о 22 годині 33 хвилини, керував автомобілем «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Зарічній, 2 (був зупинений на блок-посту) у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди ОСОБА_1 у кабінеті лікаря-нарколога у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 005050. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Тананакін О.В., будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Крім того, суд звертає увагу, що розгляд вказаної справи було неодноразово призначено, однак, її розгляд неодноразово відкладався у зв`язку з клопотаннями ОСОБА_1 та захисника Тананакіна О.В. про відкладення розгляду справи, а саме у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби у лавах ЗСУ, перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні, перебуванням захисника в іншому судовому засіданні. Зокрема, судом виносилася постанова про відмову у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі, яка була предметом оскарження в апеляційному порядку, після чого, матеріали справи повернуті до Дніпровського районного суду м. Києва.

Так, станом на день розгляду справи до суду вкотре надійшло клопотання від захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що буде приймати участь у невідкладному судовому засіданні у Печерському районному суді м. Києва, однак, будь-яких підтверджуючих документів з цього приводу не надав.

Крім того, судом при винесенні постанови про відмову у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі, було зазначено щодо можливості приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, однак, таким правом ніхто не скористався.

Враховуючи викладене та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також враховуючи розумність строків розгляду справи, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, оскільки її розгляд неодноразово було відкладено з урахуванням викладеного вище.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 137561; висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,56 проміле) та відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора), який переглянуто судом, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля та, що останній зазначив працівнику поліції про те, що вжив бокал шампанського, на що його було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відповів відмовою та попрохав проїхали до лікаря-нарколога для проходження огляду, що й було зроблено. Прибувши до медичного закладу, лікарем-наркологом було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,56 проміле). Будь-яких заперечень щодо результатів огляду ОСОБА_1 не зазначав.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: