Справа № 438/1093/25
Провадження № 3/438/470/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Югова С.А.,

в с т а н о в и в :

13 липня 2025 року о 09 год 51 хв у м.Бориславі по вул. Івасюка, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 в найближчому закладі у встановленому порядку - відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 390127 від 13 липня 2025 року.

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно довідки за № 5348 від 02 серпня 2025 року за підписом начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_3 з 13 липня 2025 року.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП до таких не відносяться, тому вважаю можливим проводити розгляд справ у відсутність ОСОБА_1 , оскільки право останнього на захист не порушується.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Югов С.А. у судовому засіданні просить провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що ОСОБА_1 поставивши підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390127 від 13 липня 2025 року свідчить лише про визнання ним факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки керованого ним транспортного засобу. Причина відмови пройти огляд обумовлена тим, що впродовж 9-ти хвилин після надання згоди ОСОБА_1 згодим на проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля працівники поліції не змогли забезпечити пройти такий огляд за допомогою відповідного технічного засобу. Крім цього ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували і не вимагали пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, не забезпечили його проведення в цьому закладі на протязі не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. .

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними доказами, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , тобто особа, яка керувала транспортним засобом, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, 13 липня 2025 року о 09 год 51 хв у м.Бориславі по вул. Івасюка, 30, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390127 від 13 липня 2025 року, з якого вбачається, що 13 липня 2025 року о 09 год 51 хв у м.Бориславі по вул. Івасюка, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 в найближчому закладі у встановленому порядку - відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

оглянутим в судовому засіданні відеозапису з камери відеореєстратора службового автомобіля, вбачається, що на вимогу працівників поліції був зупинений автомобіль марки «Opel Omega» державний номер НОМЕР_2 ,. Із відеореєстратора з нагрудної камери інспектора вбачається, що за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . Після встановлення особи ОСОБА_1 та наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, інспектором поліції запропоновано останньому пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора. Після отриманні відмови, поліцейські запропонували останньому пройти зазначений огляд у найближчому медичному закладі. Також було роз`яснено ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Жодних зауважень під час складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та вищезгаданого протоколу не висловлював, повністю погодився та підписав останні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не являються сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , зокрема відсутності доказів керування транспортним засобом, сприймаються судом як лінія захисту з метою ухилитись від адміністративної відповідальності.

Щодо неналежності та недопустимості доказів, про які посилається представник ОСОБА_1 Югов С.А. у своєму письмовому поясненні, а саме з відеозапису неможливо встановити чи встановлювались взагалі ознаки алкогольного сп`яніння слід зазначити наступне.

На переконання суду, чинним законодавством не встановлено обов`язку органу, що складає протокол про адміністративне правопорушення щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, збирати та долучати до протоколу докази, що дали поліцейському підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими Інструкцією. Наявність або відсутність стану алкогольного сп`яніння може бути встановлена лише відповідним лікарем, натомість поліцейський для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння під час безпосереднього спілкування має пересвідчитись, що в особи наявні визначені Інструкцією ознаки стану сп`яніння, які відображаються у протоколі, а також зафіксувати у протоколі дії водія щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд критично оцінила пояснення представника ОСОБА_2 , що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння мала формальний характер, оскільки такі пояснення прямо суперечили положенням статті 130 КУпАП, відповідно до якої окремим складом адміністративного правопорушення є ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, незгода водія з висновками поліції (протоколом про адміністративне правопорушення) не може бути підставою для звільнення особи від відповідальності, передбаченої вказаною вище нормою права.

Наведені докази (протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій) не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що засада змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів, рівно як і засада забезпечення права на захист оговорена ст. 129 Конституції України дотримана під час розгляду даної справи.

Підсумовуючи наведене, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також наслідки вчиненого ним правопорушення, ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» Судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу в установлений ст.307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ