Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/420/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 12 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

за участю:

захисника Деревянко Я.Р.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23.04.2025 року о 09 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Промисловому, 22 у м.Кропивницькому, рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ -3307», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався вперед з лівого боку, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій крім апеляційних вимог порушує питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови місцевого суду.

Обгрунтовуючи поважність пропущеного строку, апелянт зазначає, що 21.05.2025 року він дізнався, що відносно нього Фортечним районним судом міста Кропивницького винесено постанову від 12.05.2025, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850 грн.

При цьому, він до суду не викликався. Повістку не отримував, за номером телефону повідомлений не був.

Виходячи з наведених обставин вважає, що строк на подання апеляційної скарги ним пропущений з поважних причин, а тому просить його поновити.

За наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12.05.2025 в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом винесено зазначене рішення на підставі складених з порушеннями працівниками поліції документів адміністративного провадження та без виклику та отримання показів свідків і учасників події.

Так, в обґрунтування його винуватості, суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 309369 від 23.04.2025, схему ДТП, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та копію водійського посвідчення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини. Протокол лише фіксує обставини правопорушення, але ці обставини потребують підтвердження іншими доказами. Так, суд має перевірити обставини, викладені в протоколі, та інші докази, щоб встановити вину особи.

Перш за все, відповідно до його пояснень та пояснень ОСОБА_3 (працівник бензовозу) під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) він не здійснював керування автомобілем Volkswagen Touareg та й взагалі не перебував у салоні.

Згідно показів наданих ним та свідком ОСОБА_4 ДТП відбулося за вини водія ГАЗ 3307, а саме ОСОБА_5 .

Також, під час ДТП в автомобілі Volkswagen перебувала його дружина, про що зазначено в наданих письмових поясненнях, однак її свідчення працівниками поліції не відібрані.

Таким чином судом невірно оцінено докази у формі показів свідків і учасників ДТП та на підставі цього винесено відповідне рішення.

Крім того, відповідно до записів в протоколі зазначено, що ним, під час керування автотранспортним засобом порушено вимоги Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме пункти 2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3.

Проте, апелянт зауважує, що згідно з ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 ПДР).

Як зазначено вище, під час ДТП він не здійснював керування транспортним засобом та взагалі не перебував в салоні автомобіля, що підтверджується показами свідка ОСОБА_3 .

Також, звертає увагу на схему ДТП - додаток до протоколу складена працівником поліції на місці події. В зазначеній схемі відсутній його підпис, оскільки він відмовився підписувати зазначений документ, а працівник поліції не надав йому можливість зробити запис із своїми зауваженнями.

Вважає складену схему ДТП такою, що не відповідає дійсності та не може бути визнана доказом. Так, на схемі зазначено розміщення автотранспортних засобів, як таке, що не відповідає фактичним обставинам справи, а саме: не правильно здійснено записи із замірами від автомобілів до інших об`єктів; не зазначено причіп до автомобіля ГАЗ 3307; розташування автомобілів один відносно одного.

Зазанчені недоліки складеної схеми ДТП підтверджуються фотографіями з місця вчинення ДТП які додані до апеляційної скарги. При цьому наявні пошкодження кузову Volkswagen вказують на механізм утворення пошкоджень.

Однак, працівниками поліції при складені адміністративних матеріалів покази свідків враховані не були, та допущено ряд грубих порушень щодо заповнення документації.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , повідомлявся шляхом направлення судової повістки, як шляхом СМС повідомлення, направленям повістки за місцем проживання, так і за місцем роботи, шляхом направлення директорк КП «Теплоенергетик» судової повістки. Проте, ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не направляв.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_6 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника у підтримку апеляційних вимог та просили постанову скасувати і закрити провадження по справі, допитавши за клопотанням сторони захисту свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2025 в судовому засіданні Фортечного районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 присутнім не був, оскільки про час та місце розгляду справи судом не був повідомлений (а.с 9-10).

Копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 21.05.2025, що підтверджується розпискою останнього, а апеляційна скарга була подана 30.05.2025, тобто без зайвих зволікань у межах десятиденного строку.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 12.05.2025, як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ, як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки, а висновки викладені у судовому рішенні не підтверджуються доказами зібраними у справі.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2.3(б)ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до приписів п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 13.3 Правил дорожнього руху, встановлено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Так, обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддя районного суду вказав, що матеріали справи доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, під час керування автомобілем, порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

За висновком судді районного суду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №309369 від 23.04.2025 року, схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , копією водійського посвідчення.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №309369 від 23.04.2025 року, ОСОБА_1 23.04.2025 року о 09 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Промисловому, 22 у м.Кропивницькому, рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ -3307», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався вперед з лівого боку чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до схеми ДТП доданої до протоколу, зафіксовано розташування транспортних засобів, та локалізація пошкоджень на транспортних засобах. Схема місця ДТП підписана ОСОБА_6 водієм ГАЗ -3307», д.н.з. НОМЕР_2 та поліцейським, який склав вказану схему. Проте, вказана схема місця ДТП не містить достатньої інформації, зокрема щодо відстаней зазначених у ній, належної прив`язки до нерухомих об`єктів на АЗС, відстані між транспортними засобами, наявність причепу у т.з. «ГАЗ - 3307», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому взагалі не зазначено відстані від будівлі АЗС до паливно наливної колонки, що у даному випадку є істотним.

Так, з фотознімків доданих до апеляційної скарги убачається, що т.з. ГАЗ - 3307», д.н.з. НОМЕР_2 має причіп (зварювальний агрегат колісний) ЗАК. Водночас наявність причепа у т.з. «ГАЗ - 3307», д.н.з. НОМЕР_2 у схемі ДТП не відображена. Також з фотозображення видно, що відстань від паливно наливної колонки до т.з. «ГАЗ - 3307», д.н.з. НОМЕР_2 є дость значною, однак вказаний розмір працівником поліції у схемі ДТП не зафіксований.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , останній заперечив свою винуватість у ДТП та пояснив, що він знаходився на території АЗС і його т.з. «Volkswagen Touareg», д.н.з НОМЕР_1 заважав проїзду автомобіля ГАЗ. Для його проїзду він змінив положення свого автомобіля. Після чого відчув удар і скрежет металу і його автомобіль почав рух назад від того, що автомобіль ГАЗ зачепив його авто лівою стороною будки (кунгу), від страху він вискочив з авто і потім побачив, що його ноги знаходяться на лінії руху причепу. Одразу після зіткненя він був у шоковому стані та зазначив поліцейським що він рухався назад, однак він хотів здійснити маневр, але фактично не почав його здійснювати.

Інший учасник ДТП водій т.з. «ГАЗ - 3307», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначив, що під час виїзду з АЗС йому в автомобіль заїхав заднім ходом автомобіль Volkswagen НОМЕР_1 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , останній був свідком того, коли на АЗС « Укрнафта» автомобіль ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на автомобіль Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 . Під час «волочіння» автомобіля Фольксваген, водій даного транспортного засобу знаходився за межами авто і під час зіткнення, уникаючи наїзду на ноги причіпом автомобіля ГАЗ 8356 КДП заскочив у свій автомобіль на водійське місце.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор поліції ОСОБА_7 пояснив, що він у складі екіпажу прибув до АЗС «Укранафта» на місце ДТП. Обоє водії учасники ДТП були на місці. Вказаних осіб вони опитали, та у зв`язку з тим, що водій т.з. Volkswagen НОМЕР_1 повідомив, що він здійснював рух заднім ходом, то відносно нього були складені адміністративні матеріали.

Свідок ОСОБА_8 в апеляційному суді зазначила, що вона разом з чоловіком ( ОСОБА_1 ) під`їхали на АЗС, оскільки чоловік хотів купити цигарки. Автомобіль на якому вони приїхали був запаркований біля будівлі АЗС. Через деякий час водій т.з. ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 хотів проїхати та місця йому було замало, той водій автомобіля ГАЗ показав її чоловіку жестами, щоб він від`їхав. Її чоловік від`їхав назад та почав виходити з автомобіля, однак в цей час автомобіль ГАЗ почав повертати та зачепивши їх автомобіль почав його тягнути назад. Вона закричала і водій автомобіля ГАЗ зупинився.

Оскльки їй потрібно було на роботу, яка знаходиться поруч, вона пішла з місця події. Через деякий час подзвонив її чоловік та повідомив, що працівники поліції звинувачують його у ДТП. Вона повернулась на АЗС, пояснювала поліцейським обставини, проте, її поліцейські не хотіли слухати, відмовились відібрати пояснення у неї та водія бензовоза, який був очевидцем події і бачив обставини ДТП.

При цьому також зазначила, що схема місця ДТП була кладена не правильно, зокрема розташування транспортних засобів на ній. Її чоловіку поліцейські заборонили писати на схемі свої зауваження.

Свідок ОСОБА_3 апеляційному суду повідомив, що він працює водієм бензовоза, перебував на АЗС сидів у своєму автомобілі, очикував злив палива до резервуарів. Бачив як т.з. ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 розвертався на АЗС. Почувшм скрежет металу звернув увагу на те, що т.з. ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 «волочить» т.з. Фольксваген Туарег. Водій автомобіля Фольксваген у той час виходив з автомобіля, але оскільки за автомобілем ГАЗ був вчеплений причіп, щоб не потрапити під його колеса, водій т.з.Фолькваген заскочив до салону свого авто.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки належної доказам у справі, при цьому помилково було взято до уваги у підтвердження винуватості ОСОБА_1 : схема ДТП від 23.04.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Разом з цим, жоден з вказаних доказів, як окремо так і у своїй сукупності не підтверджують про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху.

Більш того, свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 не здійснював рух транспортним засобом Volkswagen НОМЕР_1 у момент ДТП. Про це також заперечував і ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях та в суді апеляційної інстанції. Покази цього свідка узгоджуються з показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що Volkswagen НОМЕР_1 у момент ДТП не рухався та ОСОБА_1 виходив з водійського місця.

Таким чином докази у справі не підтверджують факту керуванням ОСОБА_1 під час дорожньо транспортної пригоди, що вказує на відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 без належних у справі доказів не вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Аналізуючи вищевказані письмові матеріали у справі приходжу до висновку, що в них відсутні фактичні данні, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причино наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

За встановлених обставин апеляційний суд вважає, що надані суду докази, як кожен окремо так і в сукупності, не свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.9, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови районного суду відносно ОСОБА_1 , та закриття провадження за ст. 124 КУпАП в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку оскарження постанови задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 12 травня 2025 року, щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 12 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко