Провадження № 33/824/4283/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Скирди В.Є.,

потерпілих ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Скирди Владислава Євгеновича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побєдне Джанкойського р-ну АР Крим, українця, громадянина Україна, який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює менеджером у ДП «Сіменс Україна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 17.06.2025 о 17 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Порше Лізинг Україна», та рухаючись по пр. Берестейському - вул. І. Крамського в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу транспортному засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по смузі для громадського транспорту позначеною дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення, що в подальшому призвело до зіткнення транспортних засобів «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Skoda», д.н.з. НОМЕР_3 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 10. 3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Скирда В.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Святошинського районного суду міста Києва та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вважає, що Святошинським районним судом м. Києва не з`ясовано всі обставини справи в наслідок чого ухвалено незаконне судове рішення.

Апелянт зазначає, що якби водійка авто Ауді А4 не порушувала правила дорожнього руху та не рухалась полосою руху громадського транспорту, якою їй було взагалі заборонено рухатись, більше того на великій швидкості, на якій взагалі неможливо рухатись у крайній правій полосі, ніякої дорожньо-транспортної пригоди не було б. В подальшому представники патрульної поліції винесли відносно водійки Ауді А4 постанову про штраф за рух у полосі громадського транспорту. Крім того, відносно неї було складено також другу постанову про відсутність страхового полісу - про що складено постанову ЕНА 5002195.

Як свідчать відкриті данні, авто Ауді А4 (номерний знак НОМЕР_4 ) було перереєстровано - 05.03.2025 за цей короткий час на ньому вже обраховуються 9 штрафів за перевищення швидкості дорожнього руху.

Тобто, цілком очевидним є факт того, що перевищення дозволеної швидкості руху є систематичним у водійській поведінці власниці транспортного засобу Ауді А4.

Таким чином, відносно власниці транспортного засобу Ауді А4 доведеним є факт того, що вона керує транспортним засобом без страхового полісу та систематично порушує правила дорожнього руху, а саме граничну швидкість дорожнього руху.

Крім того, в оскаржуваній постанові взагалі відсутній будь-який аналіз доказів на які, посилається суд першої інстанції.

Місцевий суд зазначає, що вина ОСОБА_1 підтверджується: схемою місця ДТП та характером та локалізацією пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби внаслідок зіткнення, проте в рішенні суду абсолютно не наведено з яких саме ознак схеми ДТП та, який саме характер та локалізацією пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби внаслідок зіткнення, дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 при перестроюванні не надав перевагу транспортному засобу «Ауді».

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що в момент перестроювання авто під керуванням ОСОБА_1 , транспортний засіб «Ауді» вже знаходився на полосі дорожнього руху, на яку перестроювався ОСОБА_1 і, що відстань між двома транспортними засобами не дозволяла безпечно здійснити цей маневр.

Судом першої інстанції взагалі залишено поза увагою пояснення ОСОБА_1 , фактично судом в обґрунтування оскаржуваної постанови покладено сумніви та пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водійки авто Ауді А4, проте такі пояснення не були підтверджені жодними належними доказами.

Відтак, на думку сторони захисту, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Скирди В.Є., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення потерпілої ОСОБА_2 ,, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,

пояснення представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Мельниченка М.С., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

пояснення потерпілої ОСОБА_3 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_1 в тому, що він 17.06.2025 о 17 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по пр. Берестейському - вул. І. Крамського в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу транспортному засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по смузі для громадського транспорту позначеною дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення, що в подальшому призвело до зіткнення транспортних засобів «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Skoda», д.н.з. НОМЕР_3 .

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №364791 від 17.06.2025 (а.с. 1);

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.06.2025, з якої вбачається характер і локалізація пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби внаслідок зіткнення. Крім того, дана схема містить підписи усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, будь-яких заперечень щодо змісту вказаної схеми учасниками ДТП, зокрема, і ОСОБА_1 вказано не було (а.с. 2);

-поясненнями водія ОСОБА_1 (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 4), поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 5).

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.3 «б», п. 10.3 ПДР України є правильний, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП вірна.

Посилання захисника на порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме рух полосою руху громадського транспорту, а також перевищення нею дозволеної швидкості руху є безпідставним, оскільки даний автомобіль рухався хоч і в смузі руху громадського транспорту, за що, в свою чергу, була притягнута до адміністративної відповідальності, однак вона рухалась в своїй смузі руху, в дозволеному напрямку, мала абсолютну перевагу в русі і у відповідності до п. 1.4 ПДР мала повне право розраховувати, що жоден з учасників дорожнього руху не створить їй перешкод.

Крім того п. 10.3 ПДР, який водій ОСОБА_1 зобов`язаний був виконувати, виходячи з його пояснень про намір перестроїтись в крайню праву смугу руху для здійснення повороту ліворуч, вказує на його обов`язок надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Зі змісту даного пункту правил, вбачається, що обов`язок надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій має намір перестроїтися є безумовним і не залежить від швидкості руху транспортного засобу у смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 .

Іншими словами водій ОСОБА_1 повинен був надати дорогу автомобілю «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 не залежно від виду смуги та швидкості руху останнього.

Тобто, доводи апеляційної скарги про наявність у діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України та, як наслідок, наявність її вини у вчиненні ДТП не ґрунтуються на матеріалах справи, які не містять доказів щодо наявності у діях ОСОБА_2 будь-яких порушень вимог ПДР України, які перебували би у причинному зв`язку із зіткненням та пошкодженнями транспортних засобів. Матеріали справи дають безумовні підстави стверджувати те, що зіткнення та пошкодження транспортних засобів відбулося виключно внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , який здійснюючи маневр перестроювання з другої смуги руху у першу смугу руху (смугу громадського транспорту) не дав дорогу автомобілю, який рухався у смузі руху на яку ОСОБА_1 мав намір перестроюватися. Саме таке порушення п.п.2.3 «б» 10.3 ПДР України з боку ОСОБА_1 перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

У цій частині суд зважає на те, що за змістом п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України, водій при перестроюванні повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. При цьому, ці вимоги є безумовними, водій не повинен оцінювати швидкість руху автомобілів які рухаються у тій смузі дорожнього руху, у яку він має намір перестроїтися, оскільки швидкість руху, навіть за умови її перевищення, не нівелює вимог п. 10.3 ПДР України та опціонально не надає право вибору водію надавати перевагу у русі чи ні. При цьому, даних про таке перевищення водієм автомобіля марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 швидкості руху, яке не давало водію ОСОБА_1 можливості виконати вимоги п. 10.3 ПДР України при перестроюванні у іншу смугу руху, матеріали справи не містять. Апеляційний суд критично відноситься до посилання захисника на наявність великої кількості штрафів на автомобіль «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 за перевищення швидкості, оскільки будь-якого доказового значення в даній конкретній ситуації вони не мають.

Інші доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та спростовуються сукупністю досліджених доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, а висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

На підставі наведеного, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Скирди Владислава Євгеновича - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко