Справа № 524/9365/25
Номер провадження 3/524/2732/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 09.07.2025 року, о 00 год. 55 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_1 у присутності малолітньої ОСОБА_3 , яка зазнала шкоди здоров`ю психологічного характеру, що виражалось у страху та плачі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання 15.09.2025 року не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наданою ним розпискою від 07.08.2025 року (а.с.11), про причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до Автозаводського районного суду м.Кременчука не надходило.В судовому засіданні 07.08.2025 року вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив , що між ним та його колишньою співмешканкою ОСОБА_1 відбувся конфлікт з приводу їхніх родичів , тобто він вважає побутова сварка під час якої він завдав ляпаса по обличчю ОСОБА_1 , але це було в перший раз , на теперішній час вони сумісно не проживають .Під час сварки неповнолітня дитина ОСОБА_1 не була присутня , вона знаходилась в іншій кімнаті. Відповідно до ст.268 ч.2 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , так як його явка в судове засідання не є обов`язковою .

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 09.07.2025 року між нею і її співмешканцем ОСОБА_2 почалась сварка за їх родичів. Так як ОСОБА_2 дуже імпульсивний, він дав їй ляпаса по обличчю, що відбулось вперше. Фізичною розправою в присутності дитини він не погрожував, дитина знаходилась в іншій кімнаті, але почула сварку та від страху почала плакати. Вважає, що між ними була побутова сварка, домашнього насильства не було, тому просить суд ОСОБА_2 не притягати до адміністративної відповідальності. На теперішній час з ОСОБА_2 вони разом не проживають.

Суддя, вислухавши потерпілу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.173-2 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22.05.2024 року за № 3733-ІХ статтю 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, яка набрала чинності з 19 грудня 2024 року.

Отже, з 19 грудня 2024 року вчинення домашнього насильства характеризується такою обов`язковою ознакою, як завдання наслідків у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024внесено зміни дост. 269 КУпАП, відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Отже, сам факт вчинення домашнього насильства в присутності дитини, за відсутності діянь та наслідків передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно такої дитини, не може свідчити про наявність у діях особи що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та доданих до нього матеріалів, вбачається, що ОСОБА_2 у присутності дитини ОСОБА_3 вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 домашнє насильство.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_2 вчиняв дії передбачені ч. ст. 173-2 КУпАП саме стосовно дитини ОСОБА_3 , як про це зазначено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а також те, що діяннями ОСОБА_2 була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю цієї дитини. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що між нею та ОСОБА_2 відбувалась сварка не в присутності неповнолітньої дитини, оскільки остання знаходилась в іншій кімнаті, тобто неповнолітня ОСОБА_3 , 2019 року народження не була ні свідком, ні очевидцем подій, що суперечить даним, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення , що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 в присутності дитини.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях , в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене та на зазначений конституційний припис, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП

Керуючись ст. 173-2 ч.2, 245,247,250,251,276-280,283-285КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд ,через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА