КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 19 липня 2025 року подала апеляційну скаргу, а також порушила питання поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначила, що її захисник подавав до суду клопотання про відкладення призначеного на 24 червня 2025 року розгляду справи, але суд залишив вказане клопотання без задоволення. Про прийняття оскаржуваної постанови вона дізналася лише 09 липня 2025 року після надходження відповідного повідомлення у мобільному додатку «ДІЯ».

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Шевченківського районного суду міста Києва була винесена 24 червня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 та її захисника. В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження ОСОБА_1 постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Розглянувши справу без її участі, суд першої інстанції порушив її право на правничу допомогу та позбавив її право на надання заперечень проти притягнення її до адміністративної відповідальності. Зазначає, що не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський неналежним чином з`ясував обставини, не правильно оцінив ситуацію і склав протокол. Суд першої інстанції не врахував презумпцію невинуватості та положення ст. 62 Конституції України.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника Коваленко А.С., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 09 березня 2025 рокусерії ЕПР1№ 267035 09 березня 2025 року о 17 год.22 хв. на вул. Парково-Сирецька в м.Києві ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а саме автомобілем «MercedesBens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 березня 2025 року, в якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського від 09 березня 2025 року, картку обліку адміністративного правопорушення та DVD диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Наданими суду письмовими доказами та відеозаписом доведено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та на вимогу поліцейського відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується матеріалами справи, а тому суд їх відхиляє.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце події по вул. Парково-Сирецькій в м. Києві за викликом про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілим, який надійшов від ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mercedes Bens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та намагалася його збити. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським пред`явлено вимогу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовилася у категоричній формі. При цьому ОСОБА_1 спочатку визнала факт алкогольного сп`яніння та керування нею транспортним засобом, а в подальшому ОСОБА_1 вже зазначала, що вона вживала алкогольні напої після того, як припаркувала транспортний засіб в дворі будинку. Свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння мотивувала тим, що не керувала транспортним засобом і не вбачає підстав для проходження огляду, ігноруючи вимоги поліцейського.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.