Справа № 944/4684/25
Провадження №3/944/2649/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., з участю прокурора Місюк Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

судом встановлено, що ОСОБА_2 , будучи звільненим з посади старшого інструктора відділення підготовки артилерійських підрозділів центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 22.07.2025 о 17:08 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язані з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_2 , будучи звільненим з посади старшого інструктора відділення підготовки артилерійських підрозділів центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 23.07.2025 о 11:48 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої па виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. від 15.09.2025 справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження присвоївши №944/4684/25.

В судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що свою вину визнає повністю, щиро розкаявся, зобов`язався в подальшому подібного не допускати.

Прокурор в судовому засіданні обставини викладені в адміністративному протоколі пов`язаному з корупцією підтримала, просила ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, за змістом статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч.1 ст.3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Статтею 45 Закону передбачено декілька типів декларацій щорічна (ч.1 ст. 45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня), перед звільненням (абз.1 ч.2 ст.45 Закону, подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями), після звільнення (абз.2 ч.2 ст.45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня) та кандидата на посаду (ч.3 ст.45 Закону, подається до призначення або обрання на відповідну посаду за минулий рік).

В примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме: 1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року; 2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності; 3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Частиною 9 ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що на військових посадових осіб поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Приписами ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено його розповсюдження на військових посадових осіб Збройних Сил України.

Отже ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Вина ОСОБА_3 стверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом №654 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.08.2025;

- протоколом № 655 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.08.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 наявними у матеріалах справи, а також його визнавальними поясненнями наданими у судовому засіданні;

- копією повідомлення адресованого начальнику Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.09.2017 №173;

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.07.2023 №185;

- копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2024 №227

-копією посадової інструкції;

-даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дії, ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Застосування такого адміністративного стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети його застосування.

Враховуючи дані про особупорушника, який є військовослужбовцем та приймав участь у бойових діях (посвідчення серія НОМЕР_2 ), зокрема, запровадження та здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, суддя, у відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, із змінами та доповненнями, вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Юрій КОЛТУН