Провадження № 3/727/2185/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 184 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців із Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП України.

Відповідно до протоколу від 06 серпня 2025 року серії ВАД №189971 вбачається, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених статтею 150 СК України, внаслідок чого її малолітня донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи по вул. Воробкевича у м. Чернівцях на території скейт-майданчику, 05.08.2025 близько 17:00 год. образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , шарпала за одяг та наносила удари коліном по тулубу без спричинення тілесних ушкоджень, чим порушила вимоги статті 173 КУпАП. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала та пояснила суду, що того дня дізналася про конфлікт від доньки, яка зателефонувала їй. Причиною конфлікту між дітьми стали висловлювання щодо неправдивої інформації про військовослужбовців. Оскільки батько доньки ОСОБА_2 є військовослужбовцем і перебуває на службі, ці слова вона сприйняла як образливі, що й спричинило суперечку, яка переросла в бійку. Також повідомила суд, що провела з донькою роз`яснювальну бесіду. З мамою ОСОБА_3 та самою дівчинкою примирились.

Адвокат Паланійчук В.П. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 . В клопотанні зазначив, що за вчинення неповнолітньою дитиною дрібних хуліганських дій не передбачена відповідальність для батьків за частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки вона стосується виключно забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Також зазначив, що потерпіла ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 , наразі будь-яких претензій матеріального чи морального характеру немає, оскільки сім`ї примирились між собою. Просив справу закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Законний представник потерпілої малолітньої ОСОБА_3 мати ОСОБА_4 , подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Підтвердила обставини, які описані в протоколі. Зазначила, що будь-яких претензій матеріально чи морального характеру до ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_2 немає, вказала, що на даний час вони примирилися, тому просила суд закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов`язки батьків по відношенню до дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини визначений статтею 150 СК України, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частини статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх та/або неповнолітніх дітей, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами, зокрема у належному вихованні дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Дослідивши докази у справі, зокрема: відомості у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2025 року серії ВАД №189971; рапорт працівника поліції від 05.08.2025, заяву ОСОБА_4 від 06.08.2025, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 06.08.2025, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки остання допустила неналежне виконання батьківських обов`язків в частині виховання малолітньої доньки, що призвело до прояву неповаги з боку дитини до прав та свобод інших людей.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Разом з тим, відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, суд бере до уваги те, що ОСОБА_2 є малолітньою особою, вчинила протиправні дії вперше, неумисно, вона та її мати ОСОБА_1 щиро розкаялися у вчиненому та примирились із потерпілою стороною.

Наведене, на думку суду, дає підстави, відповідно до приписів статті 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, що дозволяє досягти заходів попередження правопорушення.

Відповідно до статті 40-1КУпАП судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що у даній справі суд обмежився усним зауваженням, що не є адміністративним стягненням, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 33, 40-1, 184, 280, 283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП - закрити у зв`язку з малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Дубець О.С.