ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Потоки, Жмеринського району, Вінницької області та мешканки АДРЕСА_1 , працюючої приватним підприємцем, за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушенні який 14.08.2025 року надійшов до Жмеринського міськрайонного суду, 08.08.2025 року близько 11 години 00 хвилин на території залізничної площі станції Жмеринка у залізничному тунелі розташованого в м.Жмеринка по вул..Бориса Олійника громадянка ОСОБА_1 , діючи як фізична особа здійснювала роздрібну торгівлю тютюном без наявності витягу з ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, чим порушила ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

По даному факту був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №667047 від 08.08.2025.

ОСОБА_1 винною себе у вчиненні цього правопорушення не визнала, оскільки повідомила суду, що дійсно у неї було вилучену тютюн, а тому не вбачає у своїх діях вказаного виду адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, яка є бланкетною нормою закону, викладено суть адміністративного правопорушення, при цьому не зазначено вимоги яких саме нормативно правових актів було порушено. Фабула протоколу серії ВАД № 667047 хоча і містить зазначення нормативно правового акту який було порушено, як вказано у протоколі Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів», однак такий Закон України не існує. Отже протокол про адміністративне правопорушення направлений на розгляд суду без даних про порушення ОСОБА_1 приписів норм даного нормативно правового акту, на які вказав працівник Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, не містить відповідної норми закону, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, згідно складеного протоколу.

На думку ОСОБА_1 висвітлену у судовому засіданні сам по собі тютюн, не є тютюновим виробом, це один із складників, які утворюють готовий тютюновий виріб.

Відповідно до п.п. 14.1.252 ст. 14 ПК України, тютюнові вироби - це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Вважає також, що вона проводила торгівлю не тютюновими виробами, а намагалася реалізувати тютюнову сировину, яка на її власну думку не потребує ліцензування, оскільки при отримані КВЕДУ у Головному Управлінні ДПС України у Вінницькій області, як фізичній особі підприємцю за номером 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, їй також повідомили працівники даної державної установи, що окремою ліцензії на торгівлю тютюновою сировиною не потрібно, що також передбачено і Законом України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Крім того, ОСОБА_1 вказала, що нею не було здійснено продаж тобто реалізацію тютюнової сировини при складані адміністративного протоколу. Просив справу закрити оскільки продажем безакцизних товарів не займалася.

Суд допитавши у судовому засіданні особу, щодо якої ставиться питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, заслухавши її заперечення а також дослідивши матеріали адміністративної справи за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично ( не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За змістом ст.164 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за надання послуги зубного техніка без ліцензії та реєстрації особи як підприємця, а, перш за все, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Оскільки норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про підприємництво» від 07.02.1991 № 191-VII; Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII.

Між тим, згідно з протоколом, складеним ПОГ СПОГ ВВГ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Гусаком Д.О., громадянка ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_1 , діючи як фізична особа здійснювала роздрібну торгівлю тютюном без наявності витягу з ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, чим порушила ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

З наведеного убачається, що у протоколі особа, яка його складала, мала навести відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з без державної реєстрації, та яку саме порушила ОСОБА_1 і у чому це виразилося, однак в адміністративному протоколі вказано невірну норму закону України.

Крім того в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_1 здійснювала роздбрібну торгівлю тютюновими виробами, не вказані прізвища осіб кому саме було проведено реалізацію тютюнової сировини. Крім того не відображена систематичність її дій по здійсненню господарської діяльності, відсутня інформація про регулярність, самостійність та суттєвість діяльності ОСОБА_1 , а також не вилучені гроші, одержані внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, не приєднано до матеріалів справи і акт зважування вилученої тютюнової сировини, та висновок експерта на предмет дослідження вказаної сировини, що унеможливлює встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі положень ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зібрано достатніх і переконливих доказів наявності її вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично ( не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Крім того у матеріалах адміністративної справи наявний запис про вилучення в присутності понятих акт вилучення речей (цигарок), який на переконливу думку суду свідчить фактично про відсутність підтверджуючого документу, порядку проведення вилучення речових доказів, оскільки поняття такого документу як акту вилучення у КУпАП не існує за виключення поняття протоколу, яке має відповідати нормі Закону, що є суттєвим порушенням норм КУпАП.

Таким чином, беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом у справі та складений з порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП, що є підставою для визнання його недопустимим доказом у справі, як такого, що суперечить положенням чинного законодавства, з огляду на відсутність у матеріалах справи інших доказів, якими б підтверджувався факт порушення ОСОБА_1 конкретної норми закону, якою встановлена заборона щодо здійснення конкретного виду господарської діяльності, приходжу до висновку про недостатність у суду доказів того що ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності у розумінні ч. 1 ст. 164 КУпАП, і як наслідок - відсутність у її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, слід наголосити що ОСОБА_1 мала на реалізацію тютюнову сировину однак аж ніяк тютюнові вироби, тому підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників Жмеринського РВП за ст.164 КУпАП на вказаний період часу були відсутні.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки у наявних у матеріалах адміністративної справи докази з наведених вище підстав не є належними, оскільки не містять безпосередніх відомостей щодо істотних для даного правопорушення обставин й не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 29, 33, 40-1, 164, 247, 283, 287, 289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі 130/2452/25 (провадження 3/130/908/2025) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, тютюнову сировину, а саме: поліетиленовий мішок з тютюном вагою 3085 (три тисячі вісімдесят п`ять) грам та поліетиленовий мішок із тютюном загальною вагою 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грам, які передано на відповідне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути власниці ОСОБА_1 .

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

Суддя Петро ПОРОЩУК