ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/6142/24
Номер провадження 33/819/194/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді-доповідача Склярської І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2025 року, ухвалену під головуванням судді Сікори О.О. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст.124, ст.122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав 19 серпня 2025 року апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову від 06.02.2025 року Великоолександрівського районного суду Херсонської області про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Доводи поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження мотивував наступним:

- він не ознайомлений та не отримував на руки повний текст постанови, відтак був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу, отже не маючи на руках постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 не міг скласти та подати апеляційну скаргу, виклавши в ній мотиви незгоди з таким рішенням суду.

У зв`язку з викладеним вважає, що строк на оскарження постанови суду пропущено з поважних причин.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту вказаної статті початком перебігу строку на апеляційне оскарження постанови законодавцем визначено саме день винесення такої постанови. Будь-яких виключень із вказаного правила, зокрема пов`язаних із датою отримання копії постанови, чи ознайомленням з матеріалами провадження, процесуальне законодавство не містить.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначний законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області вбачається, що ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи у судовому засіданні та свою вину визнав, проти притягнення його до адміністративної відповідальності не заперечував.

Крім того, ОСОБА_1 10.02.2025 року сплатив штраф в розмірі 17000 грн., що вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1, дата здійснення операції 10.02.2025 року та сплатив судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн., що вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1, дата здійснення операції 10.02.2025 року.

Вказані обставини, достовірно свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, її зміст та отримання для сплати штрафів.

Строк на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області сплив 17 лютого 2025 року. Проте, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 19 серпня 2025 поза межами вказаного строку.

В той же час, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу не містять посилання на будь-які обставини, що об`єктивно перешкодили йому звернутися з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження з 06 лютого 2025 року по 17 лютого 2025 року.

Таким чином, вище наведені доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, не є такими, що унеможливили подання апеляційної скарги у визначеній законом строк, а отже не можуть вважатися поважними.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, не надають підстав для висновку про їх поважність, внаслідок чого, у поновленні строку, слід відмовити.

Таким чином, з огляду на те, що апеляційна скарга подана поза строком, встановленим ст. 294 КУпАП, для апеляційного оскарження і підстави для його поновлення не доведені, що є наслідком для відмови у його поновленні, апеляційна скарга підлягає поверненні особі, яка її подала.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення 294 КУпАП належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2025 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст.124, ст.122-4 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду І.В. Склярська