Справа № 170/600/25 Провадження № 3/170/414/25
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
17 вересня 2025 року сел. Шацьк
Суддя Шацького районного суду Волинської області Матвійчук С.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, який до адміністративної відповідальності не притягувався, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
20 липня 2025 року, о 20 год. 53 хв., ОСОБА_2 в с. Піща, по вул. Центральній, Ковельського району, Волинської області, керував електровелосипедом «Фада», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.
Адвокат Москалюк О.О. подала письмове клопотання про закриття провадження по справі, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про повірку алкотестера Drager, вказаний прилад може мати певну похибку. Згідно ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0.50г чистого алкоголю на літр крові чи 0.25 мг на літр повітря, що видихається. У даному випадку позитивна проба ОСОБА_2 становила лише 0.31%. Крім того електровелосипед «Фада» не є механічним транспортним засобом, тому поліцейський мав скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 127 КУпАП.
Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення доведена фактичними даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 058782 від 20.07.2025; результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager 6810 (тест № 5223, результат 0.31%), зобов`язанням ОСОБА_2 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин; відеозаписами з відеореєстратора поліцейського автомобіля і нагрудної камери поліцейського та його поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких він свою вину визнав повністю.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
Отже, коли електровелосипед служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є також низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб колісний, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У постанові Верховного суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З вище викладеного, слід зробити висновок про електровелосипед є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_2 , як водій, керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.
Що стосується доводів адвоката про те, що ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп`яніння з урахуванням положень Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікова УРСР 25.04.1974, то суддя вважає, що положення зазначеної Конвенції застосуванню, у даному випадку, не підлягають з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0.50г чистого алкоголю на літр крові чи 0.25 мг на літр повітря, що видихається.
Наведена норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. У ОСОБА_2 встановлена позитивна проба 0.31%.
Відтак, суддя визнає доводи сторони захисту викладені у клопотанні про закриття провадження по справінеобґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.
Отже, дослідивши обставини справи та надані суду докази в їх сукупності, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, ОСОБА_2 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 130, ст. 40-1 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук