ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/31412/25

Провадження № 3/947/4230/25

11.09.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Мальований В.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УВМС України в Одеській області 03.05.1997, працюючої директором дитячого притулку «Перлинка» . проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ВАД №755110 від 11.08.2025, ОСОБА_1 10.08.2025 о 21:35 годині не в повному обсязі виконала обов`язки по вихованню своєї підопічної неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка самовільно залишила дитячий будинок та блукала вулицями міста Одеса і 11.08.2025 о 09:00 годині перебувала за адресою м.Одеса вул..Академіка Філатова 13А та розпивала алкогольний напій «REVO. Таким чином порушила ст.150 Сімейного кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.184 КУпАП. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, та вона не з`явилася і не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За частиною 3 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність батьків або осіб , що їх замінюють за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення , відповідальність за яке передбачено цим Кодексом , крім порушень , передбачених частинами третьою та четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Згідно Наказу Департаменту освіти та науки Одеської міської ради №236-К від 22.10.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради за строковим договором з 29 жовтня 2024 року по 28 жовтня 2027 року.

Згідно довідки Департаменту Одеської міської ради №01-19/5643 від 08.11.2024 ОСОБА_1 , відповідно до ст.245 Сімейного кодексу України та Статуту Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради , затвердженого рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 №1414-VII, як директор закладу освіти виконує обов`язки опікуна та піклувальника дітей , які мають статус дітей сиріт та дітей , позбавлених батьківського піклування та постійно проживають у даному закладі освіти.

Матеріали справи не містять доказів щодо віку неповнолітньої ОСОБА_2 , відсутні відомості , щодо її статусу ( чи є вона дитиною сиротою чи дитиною позбавленою батьківського піклування), чи постійно вона проживає у Одеського комунальному навчальному закладі «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради. Як зазначалося вище , підставою притягнення до адміністративної відповідальності батьків або осіб , що їх замінюють є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Тобто предметом доказування є саме вчинення неповнолітньою особою у віці від від чотирнадцяти до шістнадцяти років адміністративного правопорушення. Матеріали адміністративної справи не містять доказів вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 будь-якого адміністративного правопорушення. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву". Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №755110 від 11.08.2025, в якому ОСОБА_1 в поясненнях зазначила , що з протоколом не згодна. Надано також пояснення неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. Однак в даному випадку, з огляду на позицію ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 та пояснення неповнолітніх, не може бути достатнім доказом вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 ККУпАП батьків чи осіб , що їх замінює, матеріали справи не містять, а тому суд вважає не доведеним цей факт.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно перекваліфіковувати дії , відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ч.2 ст.173-2, ст.247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Мальований В. О.