П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/9961/25

Провадження № 3/185/3488/25

15 вересня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2025 року о 17 годині 30 хвилин в м. Павлоград, вул. Соборна, 83, гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Chevrolet Tacoma UF75Z1» н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на велосипед «Hiqway», який лежав на краю проїзної частини. При ДТП велосипед отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 24 серпня 2025 року біля 17.30 годин він під`їхав на своєму автомобілі «Шевроле Такума» до 3 під`їзду буд. 83 по вул. Соборна в м. Павлограді, щоб забрати речі. Коли він під`їжджав, на дорозі колесами лежав велосипед, а хлопець балакав з дівчатами біля під`їзду. Він посигналив і поїхав далі, щоб розвернутися. Він проїхав далі цього під`їзду та вже закінчував розворот, наїхав на люк. Йому винесли речі, він їх забрав і поїхав далі. Потім він дізнався, що він наїхав не на люк, а на колеса лежачого велосипеда. Велосипед лежав на люку. Він не пересвідчився, що велосипед лежав на люку, а раніше він вже наїжав на люк. Він не визнає вину тому, що він вважав, що наїхав на люк і він сигналив раніше перед поворотом, щоб велосипед прибрали. Він власнику не казав, щоб він прибрав велосипед, а лише посигналив.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 13.1 Розділу 13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції, на якого покладено обов`язок щодо збирання доказів по справі, до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436333 від 28 серпня 2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- схему місця ДТП, яка сталася 24 серпня 2025 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- рапорт від 24 серпня 2025 року;

- фотознімки з місця ДТП.

Досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, які перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, що стосується позиції ОСОБА_1 про не визнання провини, то вважаю, що такій позиції слід дати критичну оцінку, розцінивши її як обраний спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вона повністю спростовується дослідженими доказами по справі.

Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у межах санкції статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ст. 124, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк