Справа № 467/1200/25
Провадження № 3/467/470/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

прокурора Пахомова О.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мар`янівка Арбузинського району Миколаївської області, жительки АДРЕСА_1 , працевлаштованої в Садівській амбулаторії, депутата Благодатненської сільської ради

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Благодатненської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до підп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо несвоєчасного подання без поважних на те причин щорічної декларації за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні провину визнала та пояснила, що дійсно несвоєчасно подала декларацію за 2023 рік. Кожного року вона своєчасно подавала декларацію, але в кінці березня 2024 року їй повідомили, що її син, який, будучи військовослужбовцем та зник безвісти, загинув, тому вона подала декларацію 01 квітня 2024 року о 15 годині дня в зв`язку з тяжким психоемоційним станом.

Прокурор зазначив, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України доведена, прохав суд застосувати до відношенню до неї адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки ОСОБА_1 кожного року подавала декларацію своєчасно, навіть за ті періоди, коли було зупинено декларування та подала декларацію протягом доби з моменту закінчення терміну її подачі.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно рішення № 1 від 20.11.2020 року «Про початок повноважень депутатів Благодатненської сільської ради» визнано повноваження новообраних депутатів 8-го скликання вказаної сільської ради, до списку яких увійшла ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів».

Таким чином, відповідно до підп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт Б - депутати місцевих рад), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Указом Президента України від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

У зв`язку з чим, НАЗК відповідно до роз`яснень від 07.03.2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)», які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03.03.2022 року № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ, який набрав чинності 12.10.2023 року відновлено обов`язок декларування.

Відповідно до роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 року № 4 визначено, що щорічну декларації за 2023 рік потрібно подати до 31.03.2024 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 КУпАП Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік зобов`язана була подати до 31.03.2024 року.

Відповідно до інформації наданої Благодатненською сільською радою встановлено, що депутатів сільської ради кожного року на засіданнях сесії попереджають про необхідність подання декларацій та ознайомлюють їх з Законом України «Про запобігання корупції».

При цьому відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 року у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

На підставі викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 позиції слід зазначити, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.

Так, з моменту відновлення етапу декларування 12.10.2023 року до кінцевого терміну подачі щорічної декларації за 2023 рік - 31.03.2024 року, законодавцем надано достатньо часу для збору всіх необхідних даних та подачі декларації в установлений Законом термін.

Відповідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції, де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в якому чітко вказано, через збій у роботі програмного забезпечення інформаційно- комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), помилки у роботі Реєстру спостерігались у період з 23.10.2023 року по 14.11.2023 року, 23.12.2023 року та частково в інші дні які зазначені в листі.

За результатами огляду публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік подала лише 01.04.2024 року, чим допустила порушення встановленого строку подання щорічної декларації.

Згідно скрін-шоту подачі декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 подала декларацію 01.04.2024 року о 15:08 год.

В дні необхідності подання ОСОБА_1 декларації Реєстр працював в належному режимі.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мала поважних причин несвоєчасного подання декларації.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За змістом ст.1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, що виразилося в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується протоколом № 440 від 15 серпня 2025 року, матеріалами справи рапортами працівників поліції, інформацією з сайту подачі декларацій.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею ст. 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП, судом враховуються узагальнення практики Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено, проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, оскільки декларація за 2023 рік нею була подана протягом наступної доби після закінчення строку на її подання, визначеного законом, за відсутності обставин, які б обтяжували її відповідальність, а також те, що цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням, що є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи застосування судом положень ст. 22 КУпАП та звільнення особи від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст.22 КпАП України від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176-2 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М. Кологрива