Справа № 347/1068/25
Провадження № 33/4808/525/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Книщук Р.М.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та її захисника Беньковського В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, 25.05.2025р. о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 по вул. Лесі Українки в м. Косів, Косівського району керувала транспортним засобом марки «Фольцваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер алкотест 6810, а також у Косівській ЦРЛ, остання категорично відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази факту відмови від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, що є ключовим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт зазначає, що відеозаписи, які були долучені до справи, не містять звуку. На записах відсутній момент ознайомлення з правами та вимога пройти огляд, а також не зафіксовано сам момент відмови у медичному закладі. Крім того, на записах вказано неправильну дату та час, що унеможливлює достовірну перевірку подій. Апелянт звертає увагу, що відповідно до чинного законодавства та Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735, факт відмови має бути задокументований актом за участі двох свідків або зафіксований належним чином технічними засобами. Однак у справі відсутні показання незацікавлених свідків, а також відеофіксація з озвученням обставин події. В апеляційній скарзі також наголошується, що проведення огляду у Косівській ЦРЛ є сумнівним з огляду на упередженість медичного працівника, яка є дружиною потерпілого в ДТП, що передувала зупинці транспортного засобу апелянта. Відтак, поліція була зобов`язана організувати проведення огляду у іншому, неупередженому закладі охорони здоров`я. Крім того, апелянт вказує на порушення своїх конституційних прав під час складання адміністративного матеріалу, зокрема на відсутність належного інформування про право на захист, невиконання обов`язку працівниками поліції щодо надання можливості скористатися допомогою захисника, що є прямим порушенням ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Апелянт також зазначає, що у протоколі неправильно зазначено адресу вчинення правопорушення, що створює сумніви щодо фактичного місця події, та вказує на інші суперечності в доказах, які суд першої інстанції не дослідив належним чином.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що не відмовилася від огляду, а виявила бажання пройти його в закладі охорони здоров`я, оскільки працівник поліції був упереджений щодо неї, як працівниці ТЦК. Коли вона з поліцейськими прийшла в лікарню, виявилося, що лаборантом є дружина потерпілого в ДТП, що також вказувало на її упередженість. Проте працівники поліції не повезли її в іншу лікарню, що стало причиною не проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та наполягав на закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №341707 від 25.05.2025 року (а.с.1); направленням в медичний заклад для огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано відмову від проходження огляду ОСОБА_1 (а.с.4); поясненнями учасників ДТП (а.с. 5-6); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с. 11).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Усі вищезазначені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими і підтверджують, що ОСОБА_1 за зазначених в протоколі обставин керувала транспортним засобом та стала учасником ДТП. При спілкуванні з працівниками поліції, у них виникла підозра про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я. Той факт, що вона виявила бажання пройти огляд лише в закладі охорони здоров`я, вказує на її небажання пройти огляд на місці зупинки. Як пояснила суду сама ОСОБА_1 , вона підозрювала працівника поліції в упередженості, а тому не забажала проходити огляд за його участі. В лікарні вона не пройшла огляд, оскільки вважала лаборанта упередженою особою, бо вона є дружина потерпілого в ДТП.

Зазначені обставини суд першої інстанції оцінив вірно, оскільки вони свідчать про відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту, що працівник поліції та медичні працівники були упереджені щодо ОСОБА_1 , не підтверджуються жодним доказом та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи про відсутність на відеозаписі звуку, не вказує на непроведення огляду в лікарні з вини працівників поліції чи медичних працівників. Обставини які стали причиною відмови ОСОБА_1 від огляду, підтверджуються її показаннями.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень з боку працівників поліції та працівників Косівської ЦРЛ, які б призвели до визнання доказів недопустимими.

Доводи апелянта про порушення її конституційних прав на захист також не знайшли підтвердження у матеріалах справи.

Так, на стадії вирішення питання огляду водія на стан сп`яніння, він не є особою, що притягається до адміністративної відповідальності, а тому, працівники поліції не зобов`язані забезпечувати його захисником чи роз`яснювати права передбачені ст.268 КУпАП, 63 Конституції. Такі права роз`яснюються після встановленню факту адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, запросити захисника для участі в огляді на стан сп`яніння, ОСОБА_1 могла за власним бажанням, проте не скористалася таким правом.

Факт роз`яснення їй прав передбачених ст.268 КУпАП, 63 Конституції України після складання протоколу, підтверджується її особистим підписом в графі 14 протоколу та власноруч написаними поясненнями.

Не заслуговує на увагу й доводи, щодо зазначення неправильної адреси вчинення правопорушення. Юридична адреса Косівської ЦРЛ зареєстрована на пров. Шевченка 27, проте навколо території лікарні розташована вулиця Лесі Українки, де і було вчинено правопорушення. Місце вчинення підтверджується як протоколом, так і поясненнями учасників ДТП.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновків, що постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. А апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт