провадження № 3/294/2311/25
справа № 294/1060/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2025 о 19:59 водій ОСОБА_1 в с. Вільшанка по вул. П. Шпити, 63, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в спеціалізованому закладі відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №361854 від 14.06.2025.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , пояснив, що протокол відносно нього складено неправомірно, оскільки транспортним засобом він не керував, поліція під`їхала, коли він мив на ставку машину, пиво дійсно випив, але це було після того, як приїхав до ставка, а тому відмовився проходити будь - який огляд, оскільки поліція його не зупиняла і він не перебував за кермом.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 за ст. 130 КУпАП передбачається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні наступні докази, досліджені в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361854 від 14.06.2025; розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у якій ОСОБА_1 від підпису відмовився; розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому від підпису відмовився; розписка про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; довідка про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом; довідка про належність транспортного засобу, згідно якої ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 ; відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що запис починається з моменту зупинки службового транспорту біля нерухомого автомобіля ОСОБА_1 марки «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 , який стояв біля водойми на ґрунтовій дорозі. ОСОБА_1 мив транспортний засіб. Поліцейський пояснив, що їхав за ОСОБА_1 , оскільки той порушив Правила дорожнього руху та вказав, що під час розмови у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відповідав, що спустився від свого двору по городу до водойми помити автомобіль, пиво випив (не уточнив коли саме), але транспортним засобом не керував.

Таким чином, на відеозаписі, долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не зафіксовано жодних відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 розпочав рух транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 , або перебував за кермом транспортного засобу, оскільки з самого початку відеозапису з бодікамер робітників поліції ОСОБА_1 знаходився біля нерухомого автомобіля. Не містять матеріали справи також будь яких фактичних даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, про яке повідомляє поліцейський на відеозаписі, та які б могли свідчити про керування ним транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Само по собі непроходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за недоведеності факту керування транспортним засобом, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки органом, уповноваженим на складання адміністративного протоколу, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у цій справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 38, 130, 247, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ірина БІЛЕРА