ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2066/25 Справа № 203/3084/25 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Садиленка О.Л. на постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 24 червня 2025 року щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого адвоката Садиленка О.Л.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 07 травня 2025 року близько о 17 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Reformд.н.з. НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Половицька та пр. Д. Яворницького, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надавав дорогу автомобілю Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Мотивуючи рішення в частині закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд зазначив, що згідно пояснень ОСОБА_2 , схеми дорожньо-транспортної події не вбачається порушень п. 16.11 ПДР, а тому за відсутності належних та допустимих доказів в підтвердження його винуватості справу закрито.

В апеляціях:

- потерпілий просить постанову скасувати та постановити нову, якою притягнути водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та прийнятою без з`ясування усіх обставин справи.

Зазначає, що судом не враховано обставини події, оскільки водій ОСОБА_1 рухався саме по головній дорозі, у зв`язку з чим водій ОСОБА_2 , виїжджаючи з другорядної дороги повинен був надати перевагу у русі.

- представник потерпілого, - адвокат Садиленко О.Л. просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи апеляційні вимоги адвокат зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою оскільки судом не надано належної правової оцінки схемі ДТП та письмовим поясненням учасників, звідки слідує, що потерпілий ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, не перевищуючи швидкість помітив, як автомобіль пікап здійснює перетин пр. Дмитра Яворницького, рухаючись другорядною дорогою, не надавши ОСОБА_1 переваги у русі здійснив наїзд на його автомобіль. При цьому, зауважує, що водієм ОСОБА_1 було вжито заходів екстреного гальмування, однак ОСОБА_2 рухаючись другорядною дорогою, не переконався у безпечності руху та не надав дорогу транспортному засобу Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя, а тому водієм ОСОБА_2 беззаперечно порушено п. 16.11. ПДР, який перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною подією.

Зауважує, що пояснення водія ОСОБА_2 щодо обставин події є неспроможними навіть з технічної точки зору, оскільки, виходячи із наявних механічних пошкоджень авто ОСОБА_2 передньою частиною вдарив автомобіль Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , в бокову частину, що підтверджується схемою, при цьому автомобілі після зіткнення змістилися в напрямку руху авто Reformд.н.з. НОМЕР_1 , а відтак з урахуванням різниці у масі автомобілів, слід вважати, що швидкість Пежо становила половину швидкості Tоyota Camry, з чого слідує, що Пежо рухався приблизно зі швидкістю 20-25 км/год, а Tоyota Camry, десь 40-50 км/год.

Вважає, що водієм ОСОБА_2 порушено також п. 12.3 ПДР, оскільки у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який просив постанову суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційні скарги без задоволення, потерпілого та його представника, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційних та наполягали на їх задоволенні з викладених в них підстав, перевіривши постанову суду першої інстанції та апеляційні доводи, які зводяться до порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи та положеннях матеріального закону, з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про недоведеність винуватості ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначив, що згідно схеми ДТП та пояснень самого ОСОБА_2 не вбачається порушень п. 16.11 ПДР, однак з такими висновками суду погодитись не може, так, об`єктивно не надано належної оцінки доказам, дослідженим судом та наявних в матеріалах справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №323201 від 07 травня 2025 року слідує, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Reformд.н.з. НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Половицька та пр. Д. Яворницького, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надавав дорогу автомобілю Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Зі схеми місця ДТП за номером 3 позначене місце зіткнення, під номером 1 рух транспортного засобу Reformд.н.з. НОМЕР_1 під номером 2,- рух транспортного засобу Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.2).

Відповідно до схеми ДТП діялнка дороги по якій рухався автомобіль Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 є головною по відношенню до прилеглих, а саме другорядної з якої виїжджав водій ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на момент дорожньо -транспортної пригоди на зазначеній ділянці дороги були наявні дорожні знаки пріоритету, та по траєкторії руху автомобіля ОСОБА_2 знак, - 2.1. дати дорогу.

Апеляційний суд зважає на те, що будучи допитаними в суді апеляційної інстанції учасники дорожньо-транспортної пригоди не заперечували факту розміщення знаків пріоритету та дати дорогу, через що водій ОСОБА_2 наближаючись до перехрестя та виконуючи маневр його перетину повинен був діяти у відповідності до вимог п. 16.11 ПДР.

Згідно з пунктом 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналізуючи матеріали справи, схему дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи показання учасників, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про те, що поза розумним сумнівом підтверджується, що водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, а тому останній свідомо міг розраховувати на виконання ОСОБА_2 п. 1.4. та п. 16.11 ПДР.

У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

З огляду на фактичні обставини справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 міг би уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог п. 16.11 ПДР, так як водій ОСОБА_1 рухаючись по головній дорозі не передбачав і не мав можливості передбачити, що перед початком здійснення повороту, водій що рухається по другорядній дорозі не надасть перевагу транспортному засобу, який наближається до перехрестя.

Суд апеляційної інстанції також зважає на обстановку на місці зіткнення транспортних засобів, розташування та напрямок руху транспортних засобів, а саме незначний зсув після безпосереднього зіткнення, що об`єктивно свідчить про те, що водій ОСОБА_1 рухався з допустимою швидкістю, оскільки у разі його пришвидшення траєкторія зсуву автомобілів була б значно більшою.

Тому висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є непереконливим, суперечливим та не обґрунтованим, з огляду на вимоги п. 16.11 ПДР.

Судом першої інстанції при мотивуванні свого рішення щодо недоведеності винуватості водія ОСОБА_2 не з`ясовано належним чином хто з водіїв - і якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а далі - і аварійну ситуацію, хоча, як правило, в причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію, хто з них мав більшу можливість уникнути зіткнення.

Причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР та відповідними наслідками.

При цьому апеляційний суд зважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд позбавлений можливості здійснити правову оцінку дій водія автомобіля Tоyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 в даній дорожньо-транспортній пригоді на відповідність його дій вимогам ПДР, як на цьому наголошував ОСОБА_2 .

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що порушення п. 16.11 ПДР водієм ОСОБА_2 перебуває в причино-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, а тому за таких обставин постанова суду підлягає скасуванню.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, враховую, що вчинення водієм ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення мало місце 07 травня 2025 року, а тому відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови спливли строки накладення адміністративного стягнення, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, є безумовною підставою для закриття провадження у цій справі.

З огляду на вищенаведене, вважаю необхідним апеляційні скарги задовольнити частково, постановити нову постанову,я кою визнати ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Садиленко О.Л., - задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 , закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста