Номер провадження: 33/813/1303/25
Номер справи місцевого суду: 515/469/25
Головуючий у першій інстанції Луцюк В. О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Реу Руслана Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргузахисника Реу Руслана Васильовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

на постановуТатарбунарського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 рокуу справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 15 березня 2025 року о 21 годині 56 хвилин по вул. Князєва, буд. 38, в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керував автомобілем марки «Renault Kango» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосування приладу «Драгер» на місці зупинки, проба позитивна 1,97 проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисника Реу Р.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.05.2025 року, винесена з зацікавленістю судді у притягнені ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 15.03.2025 року серії ААД № 577880, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або швидкість перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2025 року, та відеоматеріалами з частковою фіксацією.

Протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в прізвищі особи відносно якої складено протокол.

Вказує, що те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, не відповідає дійсності, так як на наданих відеофайлах чітко зафіксовано як ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, проте працівники поліції не відвезли.

Інспектор поліції Слесаренко О.С. власноруч написав пояснення в протоколі від імені ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення», що підтверджується відеозаписом о 22:51 год.

Поліцейськими допущено порушення ст. ст. 254, 256 КУпАП, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу, натомість інспектором складено направлення на огляд водія транспортного засобу до Татарбунарської багатопрофільної лікарні, відповідно до змісту якого результат огляду 1,97 %, що суперечить змісту протоколу, де останній відмовився від проходження огляду в мед. закладі.

Також вказує, що відсутня повна відеофіксація та складання протоколу проводилося у відсутності свідків, а долучені відеофайли не відображають відмову водія від проходження огляду в медичному закладі.

В судовому засіданні захисник Реу Р.В. та особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 577880 від 15 березня 2025 року; результатом тесту на алкоголь 1,97 % проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_1 погодився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2025 року; відеофайлом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 577880 від 15 березня 2025 року, яким зафіксовано, що 15 березня 2025 року о 21 годині 56 хвилин по вул. Князєва, буд. 38, в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Kango» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосування приладу «Drager Alcotest 6820» результат тесту 1,97 проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що керував авто Рено НОМЕР_1 в нетверезому стані, від проходження медичної експертизи відмовляється. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 1);

- роздруківкою приладу Драгер, який підписаний ОСОБА_1 , результат тесту - 1,97% (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2025 року, в якому зазначено виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, не стійка хода, огляд проводився за допомогою Drager Alcotest 6820, проба-позитивна, результат 1,97%.(а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_1 погодився (а.с. 4);

- відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції у зв`язку з відсутності підвіски номера (21:54:08 хв). Під час спілкування поліцейський сказав, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю. (21:57:13 хв). На пропозицію пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 погодився (22:01:43 хв), результат склав 1,97 % (22:02:02 хв). Поліцейський запитав: «З результатом згодні …на медичний огляд потрібно їхати?, на що ОСОБА_1 відповів: «Конечно… едем» (22:02:35 хв). Сівши в службовий автомобіль, ОСОБА_1 сказав, що забув мобільний телефон та повернувся до свого авто. Знайшовши телефон, попросив почекати та почав комусь телефонувати (22:09:02 хв). Спілкуючись з ОСОБА_1 , поліцейський запитав: « ОСОБА_2 ты попался, чего выделываешься…ну съездил ты и что дальше?», на що останній відповів «Ну и попался». Поліцейський запитав «І що робити …оформлювати?» та ОСОБА_1 відповів: «ну и оформляй…»

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Щодо доводу апеляційної скарги, що постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.05.2025 року, винесена з зацікавленістю судді у притягнені ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 15.03.2025 року серії ААД № 577880, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або швидкість перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2025 року, та відеоматеріалами з частковою фіксацією, апеляційний суд, всупереч доводу скарги вказує, що протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Посилання, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в прізвищі особи відносно якої складено протокол, не спростовує існування події, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Щодо доводу скарги, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, не відповідає дійсності, так як на наданих відеофайлах чітко зафіксовано як ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, проте працівники поліції його не відвезли, апеляційний суд зазначає таке.

З досліджуваного відеозапису вбачається, що після проведеного огляду на місці зупинки та встановлення позитивних результатів такого огляду, поліцейський запитав у ОСОБА_1 , чи згоден останній з результатом та чи потрібно їхати на медичний огляд, на що ОСОБА_1 погодився поїхати в медичний заклад. Проте, наступна поведінка ОСОБА_1 свідчить про відмову виконати відповідну дію та прослідувати з поліцейськими до медичного закладу, оскільки ОСОБА_1 повертався до свого авта, телефонував комусь, і потім погодився на оформлення протоколу.

Вказану поведінк суд першої інстанції вірно оцінив як відмову від проходження огляду в медичному закладі та згоду з проведеним результатом на місці зупинки.

Більш того, в роздруківці приладу Драгер міститься підпис ОСОБА_1 , що також свідчить про його згоду з результатами проведеного тесту на місці зупинки.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Апеляційний суд відхиляє доводи скарги, що інспектор поліції ОСОБА_3 власноруч написав пояснення в протоколі від імені ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення», що підтверджується відеозаписом о 22:51 год, з огляду на те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, підписав його без будь-яких зауважень.

Апеляційний суд не вбачає порушень ст. 254, 256 КУпАП поліцейськими, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі.

Доводи скарги, що ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу, натомість інспектором складено направлення на огляд водія транспортного засобу до Татарбунарської багатопрофільної лікарні, відповідно до змісту якого результат огляду 1,97 %, що суперечить змісту протоколу, де останній відмовився від проходження огляду в мед. закладі, не є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР, оскільки не мають істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, оскільки як вже встановлено судом від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Щодо доводу скарги, що відсутня повна відеофіксація та складання протоколу проводилося у відсутності свідків, а долучені відеофайли не відображають відмову водія від проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи щодо обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Долучені відеозаписи повністю відображають проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку.

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Під час дослідження відеозаписів суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на них послідовно зображені події, які хронологічно продовжують одна одну та дані події не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки, хоча на диску вона записана у виді окремих файлів. Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли не є підставою для скасування рішення суду. Наявний відеозапис в цілому відображає послідовність дій поліцейських, відео здійснювалось безперервно.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису заявником не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Реу Руслана Васильовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова