ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2400/25 Справа № 243/5989/25 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Якименко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Якименко О.І. яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів Івано-Франківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді санітара медичного пункту у військовому звані солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп., стягнуто судовий збір, -

в с т а н о в и л а:

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 04 липня 2025 року об 11 годині 05 хвилин будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 перевозив у АДРЕСА_2 набої 7,62 90 шт. без супроводжуючих документів, чим порушив встановлені правила поводження зі зброєю та боєприпасами, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Якименко О.І., діюча в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі, враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, просить про поновлення строку, обґрунтовуючи це тим, що з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ознайомився лише 16.08.2025 року, коли до мобільного додатку «Дія» надійшло повідомлення із оскаржуваною постановою. В цей же день, за рекомендацією адвоката, був сплачений штраф з метою недопущення направлення постанови до органів виконавчої служби. Окремо наголошено, що до 16.08.2025 року ані з суду не надходило жодних повідомлень чи телефонограм, ані з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні безпосереднє керівництво не повідомило ОСОБА_1 про існування даної постанови. Також зазначено, що матеріали справи не містять відомостей про сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та результати розгляду справи, та дана постанова вручена йому не була. 16.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката Якименко О.В. за професійною правничою допомогою. Захисник адвокат Якименко О.В. ознайомилася з матеріалами даної справи 18.08.2025 року.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі наведених даних вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2025 рокущодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Вказує, що суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки порядку збору доказів та процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення, складено із порушенням норм КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не викладена суть правопорушення, не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Крім того, у протоколі зазначені також неправдиві дані про те, що останній не бажав брати участь у судовому засіданні, хоча він не визнав вини і бажав бути присутнім.

Стверджує, що при складанні протоколу та збору матеріалів адміністративного правопорушення, було порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про військові правопорушення (Наказ МОУ № 329 від 23.10.2021).

Звертає увагу, що не проведено всебічне дослідження обставин, не долучено результати службового розслідування, не забезпечено проведення розгляду справи за участю ОСОБА_1 , на що останній наголошував та наполягав, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сповіщення про дату та час розгляду.

Акцентує на неправомірно стягнуто судовий збір, оскільки військовослужбовці звільнені від сплати при розгляді справ, пов`язаних зі службою (п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону "Про судовий збір").

Вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Якименко О.І., які апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав зазначених в ній, вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

З матеріалів справи вбачається, що як на докази вини ОСОБА_1 , місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 3106 від 04.07.2025 року, згідно якого 04 липня 2025 року об 11 годині 05 хвилин, солдат ОСОБА_1 , проходячи службу у Військовій частині НОМЕР_2 перевозив у АДРЕСА_2 боєприпаси, а саме: набої 7,62 90 шт., без супроводжуючих документів в супереч Наказу МОУ № 359 від 29 червня 2005 року, чим порушив Правила поводження зі зброєю та боєприпасами, в умовах особливого періоду.

Також, на думку суду першої інстанції, провина ОСОБА_1 доведена й іншими матеріалами справи, а саме:

-поясненнями ОСОБА_1 від 04 липня 2025 року;

-рапортом працівника ВСП від 04 липня 2025 року;

-рапортом заступника командира Військової частини НОМЕР_2 від 04 липня 2025 року;

- та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд погоджується з аргументами сторони захисту про те, що ст. 172-19 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що не містить повного опису складу правопорушення, а лише посилається на інші нормативно-правові акти, які встановлюють конкретні правила поводження зі зброєю. Тому, для притягнення до відповідальності за бланкетною нормою протокол про адміністративне правопорушення повинен містити чітке посилання на конкретний пункт порушеного нормативного акта, інакше він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яка вимагає викладення суті правопорушення з усіма істотними ознаками. У протоколі ДНК-2 № 3106 від 04.07.2025 року таке посилання відсутнє, що робить його неповним і недопустимим доказом, оскільки не дозволяє точно встановити, які саме приписи було порушено ОСОБА_1 .

Крім того, ч. 2 ст. 172-19 КУпАП передбачає відповідальність саме за порушення, що призвело до втрати або викрадення зброї чи боєприпасів, тобто вимагає наявності наслідків у вигляді матеріальної шкоди державі. У матеріалах справи, включаючи протокол, відсутній будь-який опис такої шкоди: боєприпаси (90 набоїв 7,62 мм) не були втрачені чи викрадені, а лише перевозилися без створення загрози, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та відсутністю результатів службового розслідування. Це свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, а отже, виключає склад адміністративного правопорушення.

Є слушними і доводи захисника щодо неправдивих даних про те, що ОСОБА_1 не бажав брати участь у судовому засіданні, оскільки згідно з додатком до протоколу надано пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній не визнавав вини та бажав бути присутнім.

Відповідно до Iнструкцii зi складання протоколiв та оформлення матеріалів про вiйськовi адмiнiстративнi правопорушення, затвердженої наказом МОУ України № 329 вiд 23.10.2021 року до протоколу долучаютъся матерiали (докази), що пiдтверджують факт вчинення вiйсъкового адмiнiстративного правопорушення (рапорти посадових осiб, заяви, Iпояснення особи, яка притягається до адмiнiстративноi вiдповiдальностi, потерпiлих, свідків правопорушення, iншi документи, якi стосуються правопорушення). Матерiали, якi долучаються до протокопу, повиннi мiстити достовiрну iнформацiю, вiдповiдати вимогам законодавства та правилам дiловодства. обов`язок щодо збирання доказiв та оформлення матерiалiв про вiйськове адмiнiстративне правопорушення покладаеться на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Однак, в даному випадку, відомості наведені в протоколі не узгоджуються з наданими доказами. Викладене свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам ст.256 КУпАП та вищенаведеної Інструкції. З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на та принципу рівності сторін процесу.

Такі недоліки протоколу не можуть бути усунені судом, оскільки це призвело б до перебирання функцій обвинувачення, порушуючи принцип незалежності суду (практика ЄСПЛ у справах "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 та "Карелін проти Росії" від 20.09.2016)

Апеляційний суд, розглядаючи довід захисника адвоката Якименко О.І. щодо неправомірності стягнення судового збору з ОСОБА_1 , дійшов до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, а також стягнуто судовий збір.

Захисник у апеляційній скарзі зазначає, що таке стягнення є неправомірним, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, а справа стосується адміністративного правопорушення, пов`язаного з виконанням його військових обов`язків, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема: військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної спеціальної служби транспорту, військових формувань, утворених відповідно до законів України, та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України - у всіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з виконанням військових (службових) обов`язків.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України у військовому званні солдата, а інкриміноване йому правопорушення за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП безпосередньо пов`язане з виконанням його військових обов`язків, оскільки стосується транспортування боєприпасів під час проходження військової служби. Таким чином, справа підпадає під дію п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", що виключає стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не надав оцінки цій обставині та не врахував положення вищенаведеного закону, що є порушенням вимог ст. 280 КУпАП, яка вимагає всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, включаючи питання, пов`язані з процесуальними витратами.

З огляду на вищевказане, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні. В оскаржуваній постанові суд перелічив досліджені докази, але не проаналізував їх та не надав оцінку фабулі обвинувачення викладеній в протоколі.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Інші доводи захисника адвоката Якименко О.І. апеляційним судом не перевіряються через встановлення вищенаведених порушень норм закону, які тягнуть за собою закриття провадження у справі.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а тому справа про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а :

поновити строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника адвоката Якименко О.І. яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА