Справа № 203/6065/25
Провадження №3/0203/2051/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2025 року о 17:50 годині водій ОСОБА_1 , в м. Дніпро по вул. Святослава Хороброго керувала транспортним засобом, автомобілем марки «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просив закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази законності зупинки транспортного засобу співробітниками поліції, оскільки її незаконно зупинив екіпаж Національної гвардії, який не мав на це права. На момент приїзду працівників поліції її автомобіль перебував без руху, транспортним засобом вона не керувала, докази її керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні. Працівники поліції, які приїхали на місце зупинки автомобіля, жодного протоколу чи постанови про порушення нею правил дорожнього руху не складали, права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не роз`яснювали, про те, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може стати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності, не повідомляли, натомість тиснули. Наявність свого підпису у відповідних графах протоколу ОСОБА_1 пояснює перебуванням в стресовому стані. Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в своєму клопотанні зазначила, що працівники поліції не пропонували їй проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а матеріали відеозапису зафіксованого за допомогою боді-камери, які надані в якості доказу її відмови від проходження медичного огляду не містять, наявні лише фрагменти спілкування з нею. Також поліцейський заборонив надати пояснення на місці, позбавив права залучити адвоката.

Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті іншими. Незважаючи на те, чи така попередня діяльність має офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатись в тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, мала місце. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитись наданими фактами без їх власної оцінки.

Отже, судом проаналізовано представлені у справі докази, зокрема, письмові пояснення особи, яка притягається до відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№417621 від 09.08.2025, зауважень до якого не внесено; рапорт поліцейського УПП ДПП в Дніпропетровській області від 09.08.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2025, відеозапис, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417621 від 09.08.2025.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень п.1.3, п.1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Суд зауважує, що особа, яка отримала право керування транспортним засобом, має необхідні теоретичні знання правил дорожнього руху та володіє практичними навичками управління джерелом підвищеної небезпеки.

З матеріалів відеозапису, долученого до протоколу вбачається, що запис починається дійсно з розмови між поліцейським та ОСОБА_1 о 17:57 (00:09), зазначаються ознаки сп`яніння, роз`яснено можливість пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою пристрою «Drager», у зв`язку з наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) або в лікарні на Новосільній при наркотичному сп`янінні. ОСОБА_1 перериває поліцейського, зазначає, що в неї день народження, вона хоче додому. 00:25- 00:35 погоджується, «давайте драгер», повідомляється поліцейським, що при відмові буде складено протокол (час 17:58); запис 01:55 змінює позицію, на коментар поліцейського «зараз продуєтесь і поїдете», відповідає «не хочу».

З приводу доводу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відсутності доказів законності зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, фактичного затримання та тиску на неї з боку правоохоронців, суд бере до уваги рапорт поліцейського, згідно з яким під час несення служби в складі патруля на службовий планшет ними отримано виклик "порушення ПДР" екіпажу Національної гвардії України, рейс 19, якими зупинено водія ОСОБА_1 . На відеозаписі зафіксовано розмову поліцейського, що об`єктивно підтверджує вказані обставини. Обговорюється, що виклик поліцейських було здійснено після того, як водій "підрізав" інший транспортний засіб, порушив правила руху за розміткою, не реагував на спеціальні звукові сигнали. В цей же час зафіксовано на відеозаписі випадкового свідка, який в розмові з поліцейським підтвердив факт того, що водій не реагував на сигнал зупинитися.

Сам процес спілкування ОСОБА_1 , а це за часом орієнтовно пів години не містить даних про тиск, обмеження прав особи з боку поліцейських. ОСОБА_1 жодного слова не висловила з приводу заперечення факту керування нею транспортним засобом на місці, натомість, саме її турбувало питання відсторонення від керування транспортним засобом та можливість його перепаркування.

В письмових поясненнях до суду, що також є джерелом доказу, ОСОБА_1 зазначає, що на місці вона попросила одного з поліцейських відійти в сторону та пояснити, що відбувається, оскільки з їх розмов, шуму, перебивання вона нічого не могла зрозуміти. Цей співробітник поліції пояснив, що вбачає в неї ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці або відмовитися від огляду.

Разом з цим, ОСОБА_1 цікавилась у працівників патрульної поліції, чи покаже пристрій наявність алкоголю в її організмі, якщо вона вживала «Просеко» (04:57). Також з відеозапису вбачається той факт, що ОСОБА_1 погодилась на складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення (06:57), однак відмовилась надавати пояснення відносно вчиненого правопорушення, зазначив, що будь-які пояснення буде надавати в суді (23:44).

В графах протоколу про роз`яснення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, правильність внесення даних та отримання копії протоколу стоїть підпис особи, яка притягається до відповідальності (процедура зафіксована на записі в період 22:18 до 24:54, питання особи, яка притягається до відповідальності про те, що вона має робити, роз`яснення поліцейським порушення п.2.5, ст. 130 КУпАП, можливість надати пояснення, від якого вона відмовилась, можливість зачитати протокол ).

Незнання наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не спростовує фактичних обставин відмови від огляду. Водій зобов`язаний виконувати вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і така вимога не ставиться в залежність від виконання процесуальних вимог при оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Окремо, ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до змісту норми ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З вищевикладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

Разом з цим, протягом спілкування з поліцейськими бажання уникнути огляду чітко прослідковується в поведінці ОСОБА_1 незалежно від можливості його проходження на місці або в лікарні.

Зазначені особою, яка притягається до відповідальності обставини, в сукупності, на її думку свідчать про упередженість поліцейського та бажання будь-що скласти щодо неї протокол.

Суд не може не звернути увагу на якість оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейськими, наявність при фіксації обставин зайвих розмов не по суті правопорушення, обговорення поліцейськими особи дівчини водія, її повернення із за кордону та її пропозиція грошових коштів 500 євро. Однак, ці зауваження не скасовують факту не виконання водієм обов`язку, чітко передбаченого вимогами Закону.

Відтак, за висновками суду, з огляду на серйозність правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ставлення до подібних діянь пересічних громадян, різкого осуду суспільства, що знаходить широкого висвітлення в ЗМІ, інтернет ресурсах, громадських обговореннях, водій джерела підвищеної небезпеки має розуміти, що на нього покладається серйозна відповідальність та висуваються підвищені вимоги.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі, та її дії правильно кваліфіковано.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Суддя Г.В. Качаленко