Справа№ 953/4853/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

представниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Босої О.О.

розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До суду надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 серії ЕПР1 № 327708 12.05.2025 о 01:09 год. м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 319 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Alfa Romeo, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2025, складений поліцейським взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Крипак О.І. огляд не проводився.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд не проводився (відмова).

Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), тобто вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процесуальні дії у справі

Суд призначав справу до розгляду на 03.06.2025, 24.06.2025, 01.07.2025, 15.07.2025 та 04.08.2025 про що повідомив учасників адміністративного провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 04.09.2025, у зв`язку з надходженням заяв представників Приймака Д.Ю. про відкладення судового засідання, ознайомлення з матеріалами справи.

24.06.2025 від представника ОСОБА_1 Босої О.О. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому останній позбавлений можливості приймати участь в розгляді справи.

Щодо клопотання про зупинення провадження

Доводи, наведені в клопотанні щодо того, що нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, а тому підлягає застосуванню аналогія закону (КПК містить відповідні правові норми), суд відхиляє, з огляду на таке.

Чинним законодавством передбачено зупинення розгляду справи лише в справах про адміністративні корупційні правопорушення (ч. 4 ст. 277 КУпАП). Тобто положення КУпАП передбачають можливість зупинення провадження у справі, зокрема, у розгляді справ про адміністративні корупційні правопорушення. Водночас щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення не за корупційне правопорушення, а стосовно порушень ПДР, зупинення провадження у яких не передбачено.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України (ч.1 ст. 271 КУпАП).

ОСОБА_1 залучив до розгляду справи представника - адвокат, тобто представлений особою, яка здійснює захист його інтересів у суді (подала клопотання про закриття провадження у справі, визнання недопустимими доказів, дослідження усіх матеріалів тощо). У чому саме полягає неможливість розгляду справи представник особи пояснити не змогла.

Отже, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за участі представника особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, який виклав заперечення щодо незгоди особи зі складеним протоколом.

Також, 24.06.2025 від представника ОСОБА_1 Босої О.О. надійшло клопотання про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 , є діючим військовслужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого створеного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Тому процедура огляду військовослужбовця ОСОБА_1 , на стан наркотичного сп`яніння проведена з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП.

04.09.2025 від захисника ОСОБА_1 адвоката Босої О.О. надійшли доповнення клопотання про закриття провадження у справі про адміністртаивне правопорушення.

Захисниця у доповнення вказала таке:

- на сьогодні в Україні існує дві законні підстави для зупинки транспортного засобу: на підставі статті 35 Закону "Про національну поліцію" при наявності порушень ПДР; на блокпосту відповідно до постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 без наявності порушень ПДР;

- поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. В матеріалах справи відомості про підстави зупинки транспортного засобу, який нібито знаходився під керування ОСОБА_1 співробітниками поліції не складалось будь-якої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що свідчить про відсутність факту керування транспортним засобом;

- у разі порушення співробітниками поліції процедури зупинення транспортного засобу всі подальші докази які зібрані в ході оформлення матеріалів справи є недійсними;

- ОСОБА_1 є діючим військовслужбовцем (встановлено поліцейськими), тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого створеного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Тому процедура огляду військовослужбовця ОСОБА_1 , на стан наркотичного сп`яніння проведена з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП;

- із відеозапису подій за участі ОСОБА_1 не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що він перебуває у стані сп`яніння;

- до матеріалів справи долучено відеозапис здійснений на приватний мобільний телефон. Однак, чинне законодавство не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію на особисті мобільні телефони. Всі прилади відеофіксації, зокрема такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського, встановлені відеореєстратори на службових транспортних засобах мають бути виключно службовими. Отже вказаний відеозапис отриманий з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, а тому є неналежним та недопустимим доказом;

- ОСОБА_1 працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом. Тобто, працівники поліції не вбачали небезпеки для оточуючих в особі водія ОСОБА_1 та не підшуковували такого водія, який би міг доставити транспортний засіб, оскільки ОСОБА_1 начебто перебував у стані алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи відсутня письмова розписка щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Також 04.09.2025 від захисника адвоката Босої О.О. надійшли такі клопотання: про визнання результатів огляду недійсними; визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 номер 327708 від 12 травня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та всі матеріали, які було складено на підставі цього документу, недопустимими, недостовірними та неналежними доказами; визнання одного відеоматеріалу неналежним та недопустимим доказом.

Клопотання фактично відображають клопотання про закриття провадження у справі і мотивовані таким:

- з відеозапису не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не була встановлена поведінка ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя з відеозапису також не вбачається; ОСОБА_1 не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення; ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення у розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки не є водієм, факт керування та руху транспортним засобом не доведені, а отже жодні його дії не утворюють юридичного складу;

- ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а тому щодо останнього діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, працівники поліції не дотримались порядку, встановленого ч. 2 - 7 ст. 266-1 КУпАП;

- до матеріалів справи долучено відеозапис здійснений на приватний мобільний телефон. Однак, чинне законодавство не дозволяє працівникам поліції здійснювати фіксацію на особисті мобільні телефони.

Також було заявлено клопотання про повне дослідження доказів, яке було задоволено судом.

У судове засідання 04.09.2025 з`явилась представниця ОСОБА_1 . Підтримала подані нею клопотання.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункт 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 - 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови від проходження такого огляду пройти медичний огляд у закладі здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Щодо зупинки транспортного засобу

Суд відхиляє заперечення представника щодо відсутності у протоколі адміністративне правопорушення зафіксованого факту порушення ПДР, які стали підставою зупинки водія, а тому усі подальші дії інспектора працівника поліції є похідними та здобуті докази згідно з доктриною "плодів отруєного дерева" не можуть бути належними та допустимими з огляду на таке.

24.02.2022 Президент України ухвалив Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, згідно з яким воєнний стан запроваджується з 5:30 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався і триває до цього часу.

Підстави зупинки транспортного засобу передбачені ст. 35 Законом України "Про Національну поліцію України".

Відповідно до вказаної норми поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення .

Так, з адміністративного матеріалу вбачається, що ОСОБА_1 рухався у комендантську годину, тобто в час, коли такий рух забороне усім, крім осіб, як мають право здійснювати відповідне переміщення (відповідні працівники правоохоронних органів, військовослужбовці, які виконують відповідні завдання тощо).

З наданих відеозаписів (export-8mfgc, export-831n8, export-vg06a) вбачається, що поліцейські повідомили про причини зупинки транспортного засобу, а саме керування транспортним засобом у комендантську годину.

У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України розпорядженням Харківської обласної військової адміністрації № 199В від 05 грудня 2022 року запроваджено з 05 грудня 2022 року до окремого розпорядження комендантську годину на території Харківської області з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.

Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період комендантської години (12.05.2025 о 01:09 год), то суд вважає, що співробітники патрульної поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія та пасажирів, а також для огляду автомобіля, а тому процедура зупинки транспортного засобу не порушена. А тому доводи представника щодо безпідставної зупинки транспортного засобу визнаються необґрунтованими, оскільки запровадження певних обмежувальних заходів, таких як зупинення автомобіля у комендантську годину є законним і таким, що переслідує легітимну мету.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи захисниці щодо безпідставності зупинки і не повідомлення ОСОБА_1 такої зупинки.

Щодо факту керування транспортним засобом

До матеріалів справи надано два диски з відеозаписами: перший диск відеозаписи export-8mfgc, export-831n8, export-vg06a, другий диск IMG_1336.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Згідно з п. 4 Розділу ІІ Інструкції № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування. Перегляд, аналіз відеозапису здійснюються працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання покладених на нього завдань в межах його повноважень (п. 5, 9 Розділу VIII Інструкції № 1026).

З аналізу вказаної інструкції вбачається, що чинне законодавство не передбачає можливості здійснення працівниками поліції фіксації на будь-які інші засоби, крім передбачених законом.

За таких обставин суд приймає доводи представника ОСОБА_2 щодо неналежності такого доказу, як відеозапис IMG_1336, оскільки такий не відповідає положенням Інструкції № 1026.

Водночас з відеозапису з боді-камери export-vg06a вбачається зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , після чого останній виходить з водійського місця. Представник не заперечував факту належності та допустимість вказаного відеозапису. Крім того, протягом усього спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факту керування, а навпаки вказував, що їде з дівчиною і має намір завести її до додому. А тому суд оцінює усі докази у їх сукупності і вважає, що такі підтверджуються факт керування транспортного засобу Alfa Romeo, н.з. НОМЕР_1 12.05.2025 о 01:09 ОСОБА_1 . Відповідно доводи представника у цій частині визнаються необґрунтованими.

Щодо виявлення ознак на стан алкогольного сп`яніння

Захисниця вказує, що з відеозапису не вбачається, яким чином працівники поліції встановили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно з п. 2 - 4 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (п. 1 розділу ІІ Інструкції).

Водночас вказана інструкція не встановлю кількість ознак, за якими може виникнути підозра в поліцейського щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 серії ЕПР1 № 327708, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя.

Крім того, з відеозапису export-vg06a вбачається як поліцейський просить ОСОБА_1 дихнути, на що останні погодився, після чого поліцейський виявив запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , про що повідомив останнього. А тому доводи представника щодо відсутності необхідних ознак визнаються необґрунтованими з огляду на те, що такі обставини встановлюються відповідним працівником поліції під час спілкування з водієм. Обставина щодо наявності запаху алкоголю від водія представником не спростовувалась і не може бути доведена.

При цьому водій зобов`язаний пройти огляд у разі пред`явлення до нього відповідної вимоги. Представниця ОСОБА_1 зазначила, що останній міг ставити під сумнів технічну справність технічного пристрою для проходження тесту, однак чому він відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я пояснити не змогла.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Alfa Romeo, н.з. НОМЕР_1 12.05.2025 о 01:09, його відмова від проходження огляду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 серії ЕПР1 № 327708, відеозаписом (з 03:00 до 12:40 хвилин відеозапису export-8mfgc).

Отже, суд дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При цьому суд також враховує позицію представника та особи, які фактично полягають у формальних недоліках і є способом захисту. До того позиція сторони захисту суперечить сама собі (особа не керувала транспортним засобом, однак нічого про це не вказувала; ознак сп`яніння не було, однак від огляду відмовився, бо вважав, що пристрій несправний і поспішав тощо).

Щодо процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння

Доводи адвоката Босої О.О., що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як діючого військовослужбовця повинна була проводитися відповідно до вимог Порядку № 32 та ст. 266-1 КУпАП, а тому наявні порушення таких вимог, суд відхиляє з огляду на таке.

По-перше, статтею 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень (такої ж позиції дотримується Київський апеляційний суд, постанова від 10.06.2024 у справі №757/6026/24-п).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Тобто наведена норма не передбачає будь-яких виключень або ж особливостей складання щодо складання адміністративного стосовно військовослужбовця за правопорушення, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху

За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

По-друге, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що 12.05.2025 виконував саме обов`язки військової служби (розпорядження, наказ тощо).

Навпаки, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував у відпустці, про що він сам зазначає працівникам патрульної поліції. Указану обставину також не спростовував представник у судовому засіданні. Тобто матеріали справи не містять доказі перебування ОСОБА_1 під час його зупинки на військовій службі або ж виконання невідкладного завдання (вказував, що відвозить дівчину).

Отже, перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП та пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

А тому клопотання захисниці про визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 номер 327708 від 12 травня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та всіх матеріалів, які було складено на підставі цього документу, недопустимими, недостовірними та неналежними доказами і відповідно не посилатися на них при ухваленні судового рішення по справі та клопотання про закриття адміністративного провадження не підлягає задоволенню.

Щодо накладення адміністративного стягнення, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, представниця також подала клопотання про застосування індивідуально покарання, зокрема, не позбавляти його права керування транспортними засобами, а лише застосувати штраф (що також суперечить загальній позиції щодо невинуватості особи).

Водночас санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, санкція вказаної статті не передбачає альтернативи застосування покарання. При цьому застосування за аналогією ст. 69 КК України не припустимим, оскільки згідно з усталеною практикою можливе застосування найбільш спорідненої галузі права, а саме положень КПК України, тобто неурегульованих процесуальних норм, а не положень матеріального права положень КК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Тобто положення наведеної норми не передбачає можливості врахування пом`якшуючої обставини у випадку притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері забезпеченням безпеки дорожнього руху, яким є правопорушення у цій справі.

Крім того, представниця ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що посада останнього не передбачає необхідності у праві керування (не є водієм, не здійснює службових обов`язків, пов`язаних з правом керування транспортним засобом). Тобто особою не доведено в чому полягає виключність ситуації, яка потребує залишення за особо права керування (виконання обов`язків з перевезення військовослужбовців, перевезення поранених, доставку обладнання тощо). А тому заявлене клопотання щодо індивідуалізації покарання (не застосування позбавлення керування) визнається необґрунтованим та безпідставним.

На підстави викладеного, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, характер та ступень суспільної небезпеки вчинених правопорушень, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При цьому суд враховує, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору виключно у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Указані докази щодо виконання особою службових обов`язків у матеріалах справи відсутні.

На підставі статті 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 1, 24, 27, 33, 38, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Босої О.О. про закриття адміністративного провадження відмовити.

2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. . (отримувач: ГУК Харківська обл./Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327708 від 12.05.2025 ОСОБА_1 ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роман ВІТЮК