КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 616/9095/25 Головуючий у суді І інстанції Кондратенко О.О.
Провадження № 33/824/3685/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Січевлюк-Врублевського Тараса Степановича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 26 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С. на оскаржувану постанову суду подав апеляційну скаргу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи та його захисника, що є порушенням п. 3 «с» ст. 6 ЄКПЛ (право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника, обраного на власний розсуд) та порушенням права особи на справедливий суд, яке гарантує справедливий судовий розгляд.

Так, 02 травня 2025 року представник через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не може з`явитися в судове засідання призначене на 05 травня 2025 року. Аналогічне клопотання від 02 травня 2025 року адвокатом було подано через канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва 05 травня 2025 року. До клопотання було додано підтверджуючі медичні документи.

Враховуючи вищевикладене захисник просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В прохальній частині апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що в судове засіданні 05 травня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, оскільки стан його здоров`я був незадовільний, про що завчасно було повідомлено суд. 08 травня 2025 року захисник перебуваючи у приміщенні суду першої інстанції у судді Кондратенко О.О. поцікавився щодо стану розгляду справи, а 09 травня у помічника судді, на що отримав відповіді шо протягом наступного тижня суддя напише справу.

У період з 12 травня 2025 року по 16 травня 2025 року суддя Кондратенко О.О. була відсутня на робочому місці у зв`язку з із відпусткою.

Лише 23 травня 2025 року захисник отримав копію оскаржуваної постанови. Крім того в ЄДРСР забезпечено надання загального доступу 22 травня 2025 року.

26 травня 2025 року було подано первісну апеляційну скаргу, однак постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строк на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу. Після чого захисником невідкладно повторно було подано апеляційну скаргу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд визнав, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не брав, копію постанови суду він отримав лише 23 травня 2025 року. Вперше звернувся з апеляційною скаргою 26 травня 2025 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строк на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу. Після чого 11 червня 2025 року захисник невідкладно повторно звернувся з апеляційною скаргою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга містить лише доводи щодо процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції щодо розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , а тому справа переглядається лише в межах цих доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про те, що її своєчасно повідомлено про місце і час розгляду, і від неї не надійшло клопотання про відкладення останнього.

Як вбачається із матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 05 березня 2025 року та призначалася до розгляду судом першої інстанції на 14 квітня 2025 року, 24 квітня 2025 року та 05 травня 2025 року.

У вказані вище дати ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився.

11 квітня 2025 ОСОБА_1 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням часу для укладення договору на правничу допомогу.

В подальшому, 24 квітня 2025 року на адресу суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката у місцевому відряджені в Шевченківському районному суді м. Києва в якості представника у цивільній справі.

02 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С. через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не може з`явитися в судове засідання, призначене на 05 травня 2025 року.

Аналогічне клопотання від 02 травня 2025 року адвокатом було подано через канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва 05 травня 2025 року.

Беручи до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_1 , суд першої інстанції розцінив це як зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для чергового відкладення розгляду справи та про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому суд взяв до уваги те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду справи по суті за відсутності ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції правильними.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено, зокрема, через безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Union Alimentaria Sanders SA v. Spain» (заява № 11681/85, рішення від 07 липня 1989 року) зазначив, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 зазначеної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання ст. 1 КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи, що з огляду на правила, встановлені ст. 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. У випадку порушення права особи на участь у судовому засіданні, ця особа має право викласти свої заперечення у апеляційній скарзі і вони будуть розглянуті судом апеляційної інстанції. Саме у такій спосіб захищається право особи на участь у судовому засіданні. Проте ОСОБА_2 в апеляційній скарзі жодного заперечення проти суті правопорушення, яке ставиться йому в вину, не вказав, отже він їх не має. За таких обставин, його присутність в судовому засіданні суду першої інстанції не могла вплинути на рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції в тому, що подання почергово заяв про відкладення розгляду справи захисником ОСОБА_2 адвокатом Січевлюком-Врублевським Т.С. та самим ОСОБА_2 є зловживанням процесуальними правами ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності з підстав закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Січевлюку-Врублевському Тарасу Степановичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого чстиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб