Справа №521/9588/25
Номер провадження 3/521/3942/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Табарчук Н.С.,

за участю:

представника митниці Берназ В.П.,

захисника адвоката Лашкевича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України, відносно:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини, маючого дозвіл на тимчасове проживання в Україні (посвідка НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, суд

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року та доданих до нього документів вбачається, що:

22.03.2025 року об 11 годині 35 хвилин в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці смугою руху «зелений коридор», в напрямку із України (м. Одеса) в Молдову (м. Кишинів), в`їхав легковий автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина під керуванням гр. Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації ЄАІС митних органів розділу «пункту пропуску» пасажирський напрямок, по даному транспортному засобу (легковий автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина) перевищено терміни ввезення на митну територію України.

А саме, перевіркою встановлено, що громадянином ОСОБА_1 о 11.01.2024 року о 6:12 годин перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» на строк до одного року транспортний засіб особистого користування, автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина, через пункт пропуску «Краківець - Корчова», митний пост «Краковець» Львівської митниці,

Відповідно до ст. 103 тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

З метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування гр. ОСОБА_1 до митниці не звертався.

Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку гр. Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, а саме легкового автомобіля «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина, більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії, на переконання митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

На підставі викладених обставин, уповноваженою особою митного органу 22.03.2025 року відносно ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №0051/50000/23 за ч. 6 ст. 481 МК України. На підставі ст. 511 МК України Одеською митницею під оформлення протоколу про порушення митних правил було тимчасово вилучено автомобіль «MASERATI-GHIBLI», р.н. НОМЕР_2 , VIN№ НОМЕР_3 , країна реєстрації Федеративна Республіка Німеччина, технічний паспорт FD-K-0-363/23-00092, ключ від автомобіля, рахунок №32 від 18.12.2024 року, Рахунок №43 від 20.03.2025 року.

Крім того, митниця просить суд вирішити питання про витрати, понесені митним органом у даному провадженні.

06.08.2025 року від захисника адвоката Лашкевича Д.В. до канцелярії суду надійшли письмові заперечення на протокол №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року. Згідно заперечень, сторона захисту не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, тому, посилаючись на те, що введений в Україні воєнний стан діє й на теперішній час, те, що автомобіль з 18.12.2024 по 20.03.2025 року включно перебував на ремонті через виникнення критичної поломки, а також на те, що 09.01.2025 року ОСОБА_1 послугами кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» було направлено на адресу Одеської митниці заяву з проханням продовжити строк тимчасового ввезення транспортного засобу, просить провадження у справі закрити за відсутності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

22.08.2025 року від представника Одеської митниці до канцелярії суду надійшли письмові пояснення митниці. Зі змісту пояснень вбачається, що представник митниці дослідивши зміст заперечень сторони захисту та долучені додатки вважає, що заперечення до протоколу є необґрунтованим, оскільки саме по собі включення введення воєнного стану в Україні до переліку форс - мажорних обставин не свідчить, що особа через дію воєнного стану автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення. Особа має довести в кожному конкретному випадку наявність причинно - наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням нею зобов`язання. На переконання представника митниці, запровадження воєнного стану на території України ніяк не обмежує гр. ОСОБА_1 у виїзді з території України та у дотриманні митного режиму стосовно раніше ввезеного транспортного засобу, адже ним не було надано до Одеської митниці жодного документального підтвердження щодо наслідків дії обставин непереборної сили - військового стану. Більше того, посилання представника гр. ОСОБА_1 про неможливість вивезення транспортного засобу через ризики небезпеки у місті Київ, де знаходився автомобіль, так і у місті Одеса, де гр-н ОСОБА_1 тимчасово проживає в Україні, не може бути взято судом до уваги. Також представник просить суд звернути увагу увагу суду на те, що транспортний засіб був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 11.01.2024 року, тобто вже після запровадження воєнного стану, про існування якого він був обізнаний. Доводи та надані стороною захисту документи, щодо перебуванні автомобіля в ремонті, представник митниці вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки рахунки від фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не містять належних ознак фактичного виконання робіт, документи не супроводжуються актом приймання-передачі автомобіля на ремонт та актом виконаних робіт, не містять квитанції чи чеку, що підтверджують сплату послуг. Згідно з Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», належним розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, створений в електронній або паперовій формі, зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій. Крім того, Одеською митницею направлено вимогу від 19.05.2025 №7.10-5/20-01/13/7749 до СТО «Garage» з метою перевірки обставин перебування автомобіля на ремонті та встановлення факту здійснення ремонтних робіт. Однак, відповідь на вищезазначений лист відсутня, що також свідчить про відсутність належного підтвердження заявлених стороною захисту обставин. Щодо доводів сторони захисту про належне звернення із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, представник митниці просить суд звернути увагу на те, що наданий під час судового засідання лист-звернення начебто направлений на адресу Одеської митниці не містить будь-яких документальних підтверджень. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» при поштових відправленнях надається розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. Відповідно до пункту 8 Постанови від 28.07.1997 №799 «Про затвердження порядку оформлення поштових відправлень з вкладанням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій» під час приймання поштових відправлень працівник поштового зв`язку: обов`язково перевіряє правильність написання адреси одержувача і відправника на поштовому відправленні та повідомленні про вручення, наявність позначки «Звіт», оформлення опису вкладення поштового відправлення; звіряє вкладення з описом, підписує опис та робить на ньому відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису працівник вкладає в поштове відправлення, другий повертає відправникові, запаковує, зважує, визначає вартість, проставляє на повідомленні про вручення необхідні реквізити та видає відправникові квитанцію. Однак, у наданому до суду опису вкладанні відсутні встановлені законодавством ознаки, які підтверджують направлення вищезазначеного листа, а саме підпис працівника пошти, відбиток календарного штемпеля та розрахункова квитанція, що унеможливлює встановити дату відправлення та свідчить про неналежність доказу і не може бути врахований судом при розгляді справи. Окрім того листом від 19.08.2025 підтверджено інформацію щодо відсутності надходжень на офіційну поштову скриньку Одеської митниці , за період з 09. 01.2025 року по 09. 03.2025 року, заяв (зверненнь, тощо) від громадянина ОСОБА_1 . Отже, матеріалами справи про порушення митних правил № 0213/UA500000/2025 від 23.03.2025 року доведена вина гр. Німеччини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, підстави для звільнення його від відповідальності відсутні.

09.09.2025 року представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала, та вважала доведеними вину особи у порушені митних правил, тому просила суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 481 МК України.

09.09.2025 року у судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, проте приймав участь його захисник адвокат Лашкевич Д.В., який навів доводи, аналогічні доводами письмових заперечень, та просив закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вважав, що в діях підзахисного відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Вислухавши доводи представника митниці та захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків виходячи за наступного.

Згідно ст. 458 МК України - порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК України чи іншими законами України, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 6 ст. 481 МК України встановлено, що за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - передбачено адміністративну відповідальність, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання (ст. 103 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог МК України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2024 року о 06:12:45 ввіз на територію України транспортний засіб (в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особистого користування»), тобто строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 11.01.2025 року та з 12.01.2025 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Проаналізувавши доводи сторони захисту про існування у даному провадженні обставин непереборної сили та вислухавши думку представника митниці суд прийшов до таких висновків.

Дійсно Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за № 2024/02.0-7.1 підтверджено, що військова агресія РФ проти України, що стала підставою введення воєнного стану є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-ого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд вважає, що саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин воєнного стану в Україні, не свідчить про те, що введення воєнного стану автоматично звільняє особу від відповідальності за невиконання взятого на себе обов`язку, адже у такому випадку особа має аргументувати та довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між введеним воєнних станом в Україні та невиконанням взятого на себе зобов`язання.

Будь-яких пов`язаних з військовим станом обставин (причин), які б перешкоджали гр. ОСОБА_1 виконати взяти на себе зобов`язання, пов`язаного з вивезенням транспортного засобу, захисником не наведено, відтак така обставина не береться судом до уваги. При цьому, також, є слушними доводи представника митниці про те, що транспортний засіб був ввезений ОСОБА_1 на митну територію України 11.01.2024 року, тобто вже під час дії на території України воєнного стану, відтак особа була обізнана про існування ризиків, які б могли виникнути у нього під час подальшого виконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того суд звертає увагу, на те, що ОСОБА_1 , після проведення СТО Garage» (ФОП ОСОБА_5 ) 18.12.2024 року комп`ютерної діагностики та виявлення поломки транспортного засобу, не звернувся одразу та не повідомив будь-яким зручним способом митницю про те, що використання автомобіля без здійснення ремонту є неможливим.

Проаналізувавши доводи сторони захисту про перебування транспортного засобу на станції технічного обслуговування та вислухавши думку представника митниці суд прийшов до таких висновків.

Згідно відповіді ФОП « ОСОБА_4 № 3 від 02.07.2025 року на адвокатський запит адвоката Лашкевича Д.В. №32 від 27.06.2025 року, яку сторона захисту долучила до матеріалів справи 28.08.2025 року, вбачається, що легковий автомобіль марки «MASERATI-GHIBLI», VIN-код НОМЕР_3 , через виникнення критичної поломки й необхідності ремонту, безперервно знаходився на СТО «Garage» для проведення фахівцем необхідного ремонту в період з 18.12.2024 року по 20.03.2025 року.

За матеріалами даної справи, як вже зазначалось судом вище, ОСОБА_1 не повідомив митницю про виникнення обставин, пов`язаних з ремонтом транспортного засобу аби мати можливість на законних підставах не виконувати свої зобов`язання перед митними органами або отримати відстрочку.

Пунктами 5 розділу VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 657 № 657 від 31.05.2012 року визначено, що у випадку аварії чи дії обставин непереборної сили особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, а в подальшому до митного органу, яким здійснюється контроль за цим транспортним засобом (митниця оформлення транспортного засобу при ввезенні його на митну територію України).

У даному провадженні ані гр. ОСОБА_1 , ані його представник, до Київської митниці, адже згідно доводів сторони захисту автомобіль з 18.12.2024 року (виявлення поломки транспортного засобу) перебував в м. Києві, із письмовою заявою про виникнення обставин аварії (поломки) не звертались.

Тобто, судом встановлено, що у даному випадку є очевидна недбалість особи та її подальша бездіяльність з приводу належного повідомлення митного органу, в зоні діяльності якого перебував транспортний засіб, про виникнення обставин, що унеможливлювали вивезення транспортного засобу та як наслідок виникнення обставин неможливості виконання зобов`язань.

Проаналізувавши доводи сторони захисту про належне звернення гр. ОСОБА_1 до Одеської митниці із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування та вислухавши думку представника митниці суд прийшов до таких висновків.

Згідно наданих стороною захисту документів вбачається, що гр. ОСОБА_1 09.01.2025 року нібито звернувся із заявою про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на адресу Одеської митниці.

В якості підтвердження про направлення стороною захисту долучено до матеріалів справи ксерокс опису поштового відправлення зі штампом ТОВ «Двадцять п`ять годин» та в судовому засіданні долучено примірник накладної, виданої кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», що містить дані про відправника, одержувача, дату прийняття кур`єром відправлення тощо.

Проаналізувавши зазначені вище документи суд приходить до розумних сумнівів, що гр. ОСОБА_1 дійсно направив на адресу Одеської митниці відповідну заяву, адже наданий примірник накладної, виданої кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин» заповнений олівцем, в графі «Відправлення вручено одержувачу кур`єром» відсутні жодні відомості, в графі «Відправлення прийняте в доставку кур`єром» відсутні будь які відомості про відповідальну особу, яка приймала вміст відправлення від відправника.

Інших документів, які підтверджували б передачу гр. ОСОБА_1 до даної кур`єрської служби (зокрема, фіскального чеку про оплату послуг відповідним платником, інших документів за підписом конкретних відповідальних службових осіб відповідного підприємства) матеріали справи не містять та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

У наданому до суду ксероксу опису поштового відправлення відсутні встановлені законодавством ознаки, які підтверджують направлення вищезазначеного листа, а саме відсутні дані відповідальну особу кур`єрської служби, яка приймала вміст відправлення, відсутній відбиток календарного штемпеля та розрахункова квитанція.

Крім того, захисником не додано жодних документів, які б підтверджували, що вказана кур`єрська служба, якій гр. ОСОБА_1 передав поштове відправлення, в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку та включена до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», послуги поштового зв`язку в Україні здійснюються лише національним оператором поштового зв`язку або оператором поштового зв`язку - суб`єктом підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку. При цьому такий суб`єкт підприємницької діяльності має бути включений до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.

Окрему увагу суд звертає на те, що, під час оформлення протоколу та відібрання пояснень (а.с. 5), гр. ОСОБА_1 вказав, що не звертався до митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення, оскільки не знав, що це потрібно було зробити.

За таких обставин, враховуючи встановлені суперечності в своїй сукупності, суд приходить до переконання, що надані захисником документи не дають достатніх підстав встановити поза розумним сумнівом факт вчасного подання ОСОБА_1 заяви про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Більш того, суд звертає увагу сторони захисту, що навіть за умов вчасного направлення такої заяви, питання про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування вирішується індивідуально саме посадовими особами митного органу з обов`язковою перевіркою підстав та обґрунтованості такого продовження.

Отже, враховуючи те, що стороною захисту у даному провадженні не доведено існування обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин, не доведено факту вчасного та належного звернення до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового ввезення та не доведено належного виконання гр. ОСОБА_1 обов`язку щодо повідомлення митного органу про виникнення технічної несправності ввезеного транспортного засобу, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відтак суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні митних правил доведена та підтверджується матеріалами справи, зокрема: контрольним талоном, витягом «За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску», описом вилучених предметів, листом до ФОП ОСОБА_4 з вимогою, службовою запискою в.о. начальника організаційно розпорядчого управлінн Одеської митниці №08-02/08/41467 від 19.08.2025 року, протоколом про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року, та іншими матеріалами справи в своїй сукупності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Законом № 4323-IX від 25.03.2025 року, який набув чинності 04.07.2025 року, було пом`яшено відповідальність за порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, а саме наразі за вчинення даного правопорушення передбачено відповідальність у виді штрафу в розмірі від восьми до дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи дані про особу правопорушника та відомості про транспортний засіб, середньоринкова вартість якого, згідно висновку експерта №-0130 від 29.05.2025 року, становить 921 616, 09 гривень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 6 ст. 481 МК України (в чинній редакції, тобто в редакції Закону № 4323-IX від 25.03.2025 року) у виді штрафу в розмірі 8000 (восьми тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а вилучений транспортний засіб, техпаспорт та ключі від автомобіля слід повернути власнику.

На думку суду саме така міра покарання є достатньою для виправлення особи, попередження вчинення ним нових правопорушень та не становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Окремо, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що призначений вид адміністративного стягнення не звільняє його від обов`язку вивезення за межі території України даного транспортного засобу або поміщення його в інший митний режим.

Оскільки документів про наявність у ОСОБА_1 пільг щодо звільнення сплати судового збору матеріали справи не містять, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з особи слід стягнути судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених митницею суд виходить з наступного.

Згідно довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил від №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року вбачається, що вартість зберігання майна на складі митного органу «ПРОМБАЗА» становить 10 Євро/1 доба, вартість охорони майна становить 0,81 грн/1 доба. Автомобіль «MASERATI-GHIBLI», VIN НОМЕР_3 був розміщений на складі митного органу 27.03.2025.

Отже, станом на винесення постанови, тривалість перебування даного автомобіля на складі митного органу складає 167 днів, відтак загальні витрати митниці складають 80 782, 24 гривень, а саме:

- за зберігання майна становлять 1670 Євро (10 Євро * 167 днів), що по курсу НБУ на день винесення даної постанови складає 80 646, 97 гривень (1670 Євро * 48,2916);

- за охорону майна становлять 135,27 гривень (0,81 гривень * 167 днів).

Згідно ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митними органами витратна провадження або розгляд справи. Відповідно до ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 2 розділу III Особливості покриття витрат «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за № 731, встановлено, що витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою, винесеною у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Тобто, враховуючи особливості покриття та випадки відшкодування витрат, понесених митним органом, а також те, що судом визначено, що вилучений транспортний засіб підлягає поверненню його власнику та не підлягає конфіскації в дохід держави, суд приходить до висновку, що клопотання представника митниці про стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених митним органом, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ч. 6 ст. 481, ст.ст. 519, 520, 527-529 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника адвоката Лашкевича Дмитра Володимировича про закриття провадження у справі за протоколом порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року, за відсутності в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8000 (восьми тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 (сто тридцять шість тисяч гривень).

Майно, вилучене за протоколом №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року повернути власнику за належність або уповноваженій ним особі.

Клопотання представника Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів у справі про порушення митних правил №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, понесені митним органом за зберігання та охорону майна, вилученого за протоколом №0213/UA50000/2025 від 22.03.2025 року в період з 27.03.2025 року по день винесення даної постанови, на загальну суму 80 782 (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят дві) гривні 24 (двадцять чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко