Провадження № 3/127/4975/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який працював лікарем 0,25 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини ЦЗД, лікарем 0,25 ставки відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини ЦЗД (входив у склад ЛЕК) ГУ ДСНС України у Вінницькій області, наразі непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лікаря 0,25 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини ЦЗД, лікаря 0,25 ставки відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини ЦЗД (входив у склад ЛЕК) ГУ ДСНС України у Вінницькій області, являючись відповідно до підпункту «ґ» пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені в цій статті, в порушення вимог абзацу 2 ч. 2 статті 45 та п. 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, з порушенням встановлених строків подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «Після звільнення», за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що дійсно не вжив достатніх заходів щодо своєчасного подання декларації, оскільки достеменно не знав про строк подання декларацій. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати, враховуючи те, що правопорушення ним вчинене вперше.

В судовому засіданні прокурор Семенюк В.А. просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наказу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області № 269 о/с-оп від 12.06.2023 ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря 0,5 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності.

14.12.2023 на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області № 581 о/с-оп, ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря 0,25 відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності та лікаря 0,25 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності.

23.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ ДСНС України у Вінницькій області із заявою про звільнення його з посади лікаря 0,25 ставки відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності та лікаря 0,25 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС у Вінницькій області за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

25.09.2024 на підставі наказу ГУ ДСНС України у Вінницькій області № 598 о/с-оп ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря 0,25 ставки відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності та лікаря 0,25 ставки амбулаторно-поліклінічного відділення медико- санітарної частини центру забезпечення діяльності з 01.10.2024, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Підпунктом «ґ» пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено членів позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно «Положення про діяльність лікарсько-експертних комісій Державної служби України з надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.12.2023 №1079, яке визначає порядок організації діяльності лікарсько-експертних комісій (ЛЕК) ДСНС, зазначено, що ЛЕК утворюються в системі ДСНС з метою організації та проведення лікарської експертизи кандидатів на службу цивільного захисту, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, апарату ДСНС, її територіальних органів, підприємств, установ, організацій сфери управління ДСНС, осіб, які бажають вступити до закладів освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління ДСНС, курсантів і слухачів закладів освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління ДСНС, осіб рядового і начальницького складу, звільнених у запас (відставку) із служби цивільного захисту, а також осіб, звільнених у запас (відставку) з внутрішньої служби в органах та підрозділах цивільного захисту та державної пожежної охорони або військової служби з військ цивільної оборони.

30.01.2024, відповідно до наказу начальника Головного управління ДСНС України у Вінницькій області № НС-34/47, ОСОБА_1 включено до складу лікарсько-експертної комісії Головного управління ДСНС України у Вінницькій області.

23.04.2025 до Вінницького управління ДВБ НП України з Департаменту внутрішньої безпеки надійшов лист про неподання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «Після звільнення» за 2024 рік.

Так, відповідно до абзацу 2 ч. 2 статті 45 цього Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"- "ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, в порядку визначеному у ч. 1 статті 45 цього Закону.

Згідно загальнодоступних даних відкритої частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію «Після звільнення» за 2024 рік лише 29.04.2025.

Відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого наказом НАЗК від 20.08.2021 № 539/21, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 06.10.2021 за № 1303/36925, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є останній день виконання суб`єктом декларування зазначених функцій.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за період з 01.01.2025 по 30.04.2025, наданої листом НАЗК від 02.05.2025 № 47-06/38043-25 встановлено, що ОСОБА_1 після звільнення з Головного управління ДСНС України у Вінницькій області перший вхід/авторизацію до системи Реєстру за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) здійснив лише 29.04.2025 о 10:25 год., після чого двічі ознайомлювався з методичними настановами щодо заповнення документа, о 10:26 год. розпочав формування «Нової декларації на основі цієї», після чого заповнював/переглядав розділи та о 10:44 год. «Перевірив повноту та достовірність зазначеної інформації» і натиснув кнопку «Перейти на сторінку накладання кваліфікаційного електронного підпису» та о 10:46 год. подав до Реєстру щорічну декларацію «Після звільнення» за 2024 рік шляхом підтвердження кваліфікованим електронним підписом (ЕЦП), після чого переглянув «Список документів» і натиснув кнопку «Вийти».

З метою встановлення можливої наявності технічних збоїв у роботі Реєстру декларацій НАЗК у період обов`язку ОСОБА_1 подання декларації «Після звільнення» за 2024 рік, під час перевірки було опрацьовано інформацію про стан функціонування інформаційно-комунікаційних систем «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), надану листом НАЗК від 06.06.2025 №70-09/4925 8-25, за результатами чого встановлено, що в період з 01.01.2025 по 31.03.2025 обмеження доступу та некоректна робота Реєстру мала місце з 10:48 год. по 12:00 год. 16.01.2025, з 01:41 год. по 10:28 год. 20.01.2025, з 01:10 год. по 01:12 год. та з 02:19 год. по 03:27 год 26.02.2025, з 15:03 год. по 15:10 год. 07.03.2025, з 12:38 год. по 13:02 год. 10.03.2025, з 15:01 год. по 15:17 год. та з 16:15 год. по 16:18 год. 12.03.2025. Інших технічних несправностей і перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів, не зафіксовано.

Разом з тим, згідно Послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» спроб входу ОСОБА_1 до особистого кабінету не зафіксовано.

Під час проходження служби у Головному управлінні ДСНС України у Вінницькій області йому доводились вимоги чинного антикорупційного законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання корупції» та інші нормативно-правові акти.

Так, 30.03.2023 ОСОБА_1 особисто ознайомився і підписав Попередження про недопущення корупційних та пов`язаних із корупцією правопорушень відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 №1700-VII «Про запобігання корупції», про що поставив підпис в списку про ознайомлення.

При поданні щорічної декларації «Після звільнення» та «При звільненні» ОСОБА_1 ознайомлювався та був обізнаний з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» та методичними рекомендаціями НАЗК.

Окрім того, Закон України «Про запобігання корупції» та нормативно- правові акти НАЗК є загальнодоступною публічною інформацією.

Згідно вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» вказано, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно частини 1 статті 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозиція статті 172-6 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та нормативно- правових актів Національного агентства з питань запобігання корупції, які наповнюють її більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації діяння.

Відсутність у цій нормі статті ознаки настання шкідливих наслідків свідчить про формальний склад правопорушення, у яких обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення, а умисел, як складова суб`єктивної сторони, полягає в усвідомленні протиправності дій і бажанні їх вчинити.

Отже, умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що будучи обізнаним про встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, функціонери не виконуючи їх, допускають порушення своєю навмисною протиправною поведінкою.

З матеріалів перевірки вбачається, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним з вимогами антикорупційного законодавства щодо фінансового контролю, усвідомлюючи порушення терміну, встановленого для подачі декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, вчинив умисні активні дії щодо заповнення розділів відповідних форм Реєстру на офіційному веб-сайті НАЗК та подав щорічну декларацію «Після звільнення» за 2024 рік до ITC Реєстр з використанням особистого ЕЦП, поза визначеного законодавством строку для подання даного типу декларації.

Відповідно абзацу 2 ч. 2 статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, в порядку визначеному у ч. 1 статті 45 цього Закону, шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті Національного агентства за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу II Порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (після припинення діяльності).

Крім того, обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для своєчасної подачі декларації покладається на самого суб`єкта декларування.

Тобто, ОСОБА_1 , відповідно до вимог зазначених норм Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був подати декларацію після припинення діяльності(після звільнення) не пізніше 31.03.2025.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію після припинення діяльності за 2024 рік, ОСОБА_1 подав 29.04.2025 о 10:46 год.

При цьому, ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та відповідальністю за порушення антикорупційного законодавства.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції судом не встановлено.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 41/2025 від 22.07.2025, інформацією та матеріалами від ГУ ДСНС України у Вінницькій області щодо проходження служби ОСОБА_1 на посаді лікаря лікарсько-експертної комісії Головного управління ДСНС України у Вінницькій області, матеріалами, які підтверджують про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами антикорупційного законодавства, інформацією від НАЗК щодо послідовності дій ОСОБА_1 в ЄДРД під час подання декларації, декларацією ОСОБА_1 за 2024 рік, поясненнями ОСОБА_1 про визнання вини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації після звільнення з посади та іншими матеріалами справи.

Таким чином, лікар 0,25 ставки амбулаторно- поліклінічного відділення медико-санітарної частини ЦЗД, лікар 0,25 ставки відділення лікарської експертизи медико-санітарної частини ЦЗД (входив у склад ЛЕК) ГУ ДСНС України у Вінницькій області ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «ґ» пункту 2 статті 3 вказаного Закону як член лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Вінницькій області, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до Примітки вказаної статті, будучи звільненим з вищевказаної посади в ДСНС України 01.10.2024, у порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, а саме 29.04.2025, о 10:46 год., подав до Реєстру НАЗК щорічну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «Після звільнення» за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України.

Суд зазначає, що ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшуює відповідальність, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя