Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4134/25
Провадження № 3/279/1306/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2025 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старики Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий органом 1820 від 09.12.2019 року, інваліда третьої групи, РННОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

08.07.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №373508 від 26.06.2025 року слідує, що 26.06.2025року о 16:38 годин в м Коростень по вул. Селезньова, 170, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5.ПДР - Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був призначений на 08:30 годину 04.08.2025 року, який відкладено за клопотанням ОСОБА_2 на 09:40 годину 19.08.2025 року. У подальшому розгляд справи було відкладено у зв`язку із клопотаннями адвоката Бугайова М.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 на 08:20 годин 01.09.2025 року та на 08:10 годин 10.09.2025 року.

Про дату, час та місце розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS - повідомлення про виклик до суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 був ознайомлений з правами передбаченими ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він не керував автомобілем, а 26.06.2025 року о 16 годині він їхав на автомобілі разом з ОСОБА_3 в якості пасажира, і по вул. Селезньова в м. Коростені вони вирішили зупинитись біля оптового магазину, що розташований в будинку №168. За кермом був ОСОБА_4 , а він був у якості пасажира.

Йому необхідно було зайти до свого знайомого ОСОБА_5 , який мешкає на протилежній стороні магазину по АДРЕСА_2 . Коли розмовляв із ОСОБА_6 на вулиці, то побачив, що до автомобіля в якому залишився ОСОБА_4 під`їхали на службовому автомобілі працівники поліції і почали з ним про щось розмовляти. Він не гаючи часу пішов до них. Коли підійшов, то працівники поліції вивертали кишені у ОСОБА_7 і щось знайшли. Вони затримали ОСОБА_7 і вже збирались їхати, а йому сказали, щоб він їхав за кермом. В цей час під`їхав патрульний автомобіль і поліцейські почали перевіряти його документи і сказали йому, що він в стані наркотичного сп`яніння. Він заперечив таке, і пояснив, що наркотики не вживає, а такий вигляд має тому, що він є інвалідом 3 групи, а тим паче він не керував транспортним засобом і автомобіль був припаркований біля магазину.

В подальшому його посадили в службовий автомобіль і повезли до лікарні на освідування. Протягом 3-х годин його тримали в лікарні, але через фізіологічні обставини він не міг здати сечу на аналіз, так як організм не мав фізіологічної потреби. Просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Бугайов М.В., який здійснює захист ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки під час складання протоколу працівниками поліції було порушено вимоги ст.ст.256, 266 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 №1103, що свідчить про те, що такий огляд на стан сп`яніння, проведений працівниками поліції, є недійсним.

Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та безпеки регулюються Законом України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Пунктом 2.5. ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши обставини вчиненого правопорушення, матеріали справи, на підставі поданих до суду доказів, наявних відеозаписів суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення із застосуванням до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи під впливом лікарських засобів або відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

Тобто доказуванню підлягає наявність одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20.02.19 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд (п.38) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом досліджено відеозапис, долучений працівниками поліції, який міститься на компакт-диску в матеріалах справи на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З перегляду відеозапису, який долучено в якості доказу до матеріалів справи (початок запису: 26 junе 2025 16:43 години, а закінчення: 26 junе 2025 16:53 годин) відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 саме 26 червня 2025 року о 16:38 годині керував вказаним у протоколі транспортним засобом. З відеофіксації слідує, що починається ця відеофіксація з того моменту, як поліцейський їде у службовому автомобілі і одночасно спілкується із ОСОБА_1 при цьому запитує останнього чи вживав він щось наркотичне та вказував на те, що ОСОБА_8 може відмовитись від проходження медичного освідування у закладі охорони здоров`я. При цьому зазначає, що у нього виникла підозра про вживання Сидоровим наркотичних засобів, оскільки він має такий вигляд ніби вживав наркотики, та на задньому сидінні автомобіля було виявлено використані шприци.

При цьому будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 перебуває за кермом, а тим більше здійснює рух з ознаками наркотичного сп`яніння на відео не зафіксовано, а лише лунають звинувачення з боку працівників поліції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме керування в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, з наданого відеозапису неможливо достовірно встановити чи взагалі мало місце керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять постанови про адміністративне правопорушення щодо водія за порушення правил дорожного руху, що стали причиною зупинки траспортного засобу.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від, 18 грудня 2018 року, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно наданих доказів вбачається, що процедура використання поліцейськими спеціальних технічних засобів при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відбулась з порушенням вимог статті 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції виходячи з наступного:

1) до матеріалів справи долучено компакт-диск, при відкритті якого виявлено 1 відеофайл, при відтворенні якого встановлено, що він не містить початку спеціальної поліцейської операції (факту руху транспортного засобу із фіксацією особи, яка виконувала функції водія) . Крім того, згідно з протоколом адмінправопорушення відбулося о 16:38:00 годин, а відеофайл розпочинається о 16:43 годин із фіксації розмови особи, яка їде на задньому сидінні у службовому автомобілі, з працівниками поліції), отже, матеріали відеозаписів не підтверджують факт керування особи транспортним засобом;

2) порушено вимогу безперервної фіксації оформлення події адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто немає фіксації руху автомобіля, особи, яка керувала транспортним засобом, та зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння та наступною пропозицією проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з рапортом того ж працівника поліції, який склав протокол, вказано, що 26.06.2025 року близько 16 год.38 хв. ним був зупинений транспортний засіб ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 для перевірки водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки 10 хвилин тому гр-н ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у вищевказаному транспортному засобі був затриманий працівниками поліції за зберігання наркотичних засобів. Під час перевірки транспортного засобу, який щойно зупинено в м. Коростені по вул.Селезньова,168 встановлено, що ним керував гр. ОСОБА_1 і у останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. У подальшому йому було запропоновано пройти медичне освідування на стан наркотичного сп`яніння, на що гр. ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи в сукупності надані матеріали про адміністративне правопорушення слід дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

У справі «Малофєєва протии Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції, зокрема право бути негайно і детально поінформованим про весь склад і суть обвинувачення, та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту закріплюють підпункти "a", "b" пункту 3 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод". Пункт 1 статті 6 Конвенції встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно до закону.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

Відомості, зазначені у протоколі, мають узгоджуватися з іншими доказами у справі, зокрема відеозаписом, показаннями свідків. Однак жодних інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, які становлять склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373508 від 26.06.2025 року є недостатнім доказом у справі, оскільки не узгоджується з іншими доказами, долученими до матеріалів справи, отже не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Рапорт працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не є доказом у розумінні ст.251 КУпАП та не може бути підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Орган, який розглядає справу, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена допустимим та достовірними та достатніми доказами.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.1 ст.130, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ