єдиний унікальний номер справи 546/820/25
номер провадження 3/546/301/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником Фермерського господарства «Горобець С.Г.», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

в с т а н о в и в :

18.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 9680/16-31-04-04-12 від 07.08.2025, складеного головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузі сільського господарства управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області Немич Н.М., за обставин проведенні камеральної перевірки подання податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року Фермерського господарства « ОСОБА_1 » (п.н.35581852), 38451, Полтавська область, Полтавський район, село Шилівка, вул. Набережна, буд. 20, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 керівник Фермерського господарства «Горобець С.Г.», вчинив правопорушення передбачене ст. 163-1 КУпАП, а саме порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації податку на додану вартість за травень 2025 року, реєстраційний номер № від 25.06.2025, граничний термін подання 20.06.2025, що зафіксовано в акті № 9237/16-31-04-04-11/35581852 від 26.06.2025, який є додатком до протоколу, чим порушено п.п.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

03.09.2025 від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кумечко М.С., через електронний кабінет електронного суду до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтоване тим, що матеріали протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів та відомостей, що підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між відповідним порушенням та невиконанням посадових обов`язків саме директором товариства, та наявності саме його вини у допущеному порушенні. У цілому суд не виключає можливості притягнення особи, що займає посаду одноосібного виконавчого органу в фермерському господарстві, до юридичної відповідальності за не організацію податкового обліку. Однак вина такої посадової особи має узгоджуватися із фактичними обставинами конкретної справи та підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У даному випадку, за матеріалами акту податкової перевірки було виявлено порушення порядку несвоєчасне подання податкової звітності. Беручи до уваги сутність інкримінованого порушення порядку ведення податкового обліку, його наслідки, обставини вчинення, а також ураховуючи надані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, вина саме керівника ОСОБА_1 на думку захисника є недоведеною, оскільки інспектором не встановлено, хоча податкова має можливість бачити та по звітності найманих працівників бачить, що у господарства є Головний бухгалтер.

З огляду на зазначене, просить провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 15.09.2025 ОСОБА_1 , не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кумечко М.С., у судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 15.09.2025 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

15.09.2025 через електронний кабінет електронного суду до суду надійшла заява захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кумечко М.С., у якій вона просить розгляд даної справи проводити без її участі та без участі ОСОБА_1 , а також просить задовольнити її клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 28 30).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, позицію захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладену у заяві, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, заглухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом було досліджено письмові матеріали справи, зокрема:

копію акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 9237/16-31-04-04-11/35581852 від 26.06.2025, відповідно до якого в результаті камеральної перевірки встановлено несвоєчасне подання ФГ «Горобець С.Г.» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2025 року з граничним терміном подання 20.06.2025, фактично декларація подана 25.06.2025, чим порушено п.п.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України (а.с.1-2);

копію рекомендованого поштового повідомлення № 06 909 214 518 29про вручення представнику ФГ «Горобець С.Г.» 11.07.2025 поштового відправлення ГУ ДПС у Полтавській області (а.с.2 оборот, а.с.6);

копію повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу, корінець повідомлення №8469/16-31-04-04-04 від 04.07.2025, відповідно до якого керівника ФГ «Горобець С.Г.» запрошено на 09-00 год 07.08.2025 до відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузі сільського господарства управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області з питань складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3);

копію акта про неявку посадових осіб для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення № 9667/16-31-04-04-11/35581852 від 07.08.2025, відповідно до якого керівник ФГ «Горобець С.Г.» ОСОБА_2 не з`явився для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4);

протокол про адміністративне правопорушення № 9680/16-31-04-04-12 від 07.08.2025 (а.с.5); копію списку рекомендованих поштових відправлень (а.с. 7-8);

супровідний лист ГУ ДПС у Полтавській області про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення 9680/16-31-04-04-12 від 07.08.2025 (а.с.9);

копію платіжної інструкції № 403 від 15.08.2025 про сплату ФГ ОСОБА_1 на рахунок Головного УДКСУ у Полтавській області 340,00 грн (а.с.19);

роздруковану копію постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26.09.2024 по справі 751/8130/24 (а.с.20-24);

копію наказу № 1 від 10.03.2022 про прийняття ОСОБА_3 на посаду головного бухгалтера ФГ «Горобець С.Г.» (а.с.25).

Щодо строків накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ч.7 ст.247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до акту про результат камеральної перевірки ФГ «Горобець С.Г.» від 04.07.2025 судом достовірно встановлено, що:

подання звітної податкової декларації з податку за додану вартість за травень 2025 року з граничним терміном подання 20.06.2025, фактично декларація подана 25.06.2025.

Дане правопорушення не є триваючим, його подія є разовою. У зв`язку з чим строки накладення стягнення повинні обраховуватися з моменту вчинення, а не з моменту виявлення.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення 9680/16-31-04-04-12 від 07.08.2025 невірно зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 07.08.2025, оскільки датою вчинення вказаного правопорушення є 21.06.2025.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено 21.06.2025, даний вид правопорушення не є триваючим, то кінцевий строк накладення адміністративного стягнення є 21.09.2025.

Щодо позиції сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи доказів які б підтверджували винуватість саме ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

За змістом статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства (ч. 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно з п. 66.4 ст. 66 Податкового кодексу України та п. 9.3 розділу IX Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, платники податків юридичні особи та їх відокремлені підрозділи зобов`язані подати контролюючому органу відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи, її відокремлених підрозділів, у 10-денний строк з дня взяття на облік чи виникнення змін у облікових даних платників податків, шляхом подання заяви за формою № 1-ОПП або за формою № 1-ОПН з позначкою «Відомості про особу, відповідальну за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку».

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до суду, окрім самого протоколу, надано акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 9237/16-31-04-04-11/35581852 від 26.06.2025.

У даному акті містяться відомості про те, що керівником та головним бухгалтером ФГ « ОСОБА_1 » є саме ОСОБА_1 .

Разом з цим, згідно наданої адвокатом копії наказу № 1 від 10.03.2022 про прийняття ОСОБА_3 на посаду головного бухгалтера ФГ «Горобець С.Г.», встановлено, що ОСОБА_2 на час проведення камеральної перевірки вже не був головним бухгалтером ФГ «Горобець С.Г.».

Отже, в акті про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 9237/16-31-04-04-11/35581852 від 26.06.2025 містяться недостовірні відомості, щодо відповідальних осіб.

Ні акт про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 9237/16-31-04-04-11/35581852 від 26.06.2025, ні протокол про адміністративне правопорушення № 9680/16-31-04-04-12 від 07.08.2025 не містять підписів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено без участі ОСОБА_1 , в зв`язку з цим він не мав можливості надати свої пояснення та зауваження.

Разом з цим, матеріали справи не містять відомостей про особу, відповідальну за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку в ФГ «Горобець С.Г.», посадових інструкцій керівника та головного бухгалтера до протоколу не додано.

За таких обставин, суд не має можливості встановити хто із вищезазначених осіб та в якій мірі відповідальний за допущені порушення.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що копія акту перевірки є лише доказом на підтвердження обставин вчинення правопорушення та його сутності.

Особи, що займає посаду керівника в фермерському господарстві, може бути притягнута до адміністративної відповідальності за не організацію податкового обліку. Однак вина такої посадової особи має узгоджуватися із фактичними обставинами конкретної справи та підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Таким чином, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів та відомостей, що підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між відповідним порушенням та невиконанням посадових обов`язків саме керівником ФГ «Горобець С.Г.», та наявності саме його вини у допущеному порушенні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Зазначені вище обставини у їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів даного адміністративного провадження.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Беручи до уваги сутність інкримінованого порушення порядку ведення податкового обліку, його наслідки, обставини вчинення, а також ураховуючи надані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд не вбачає підстав визнати доведеною вину саме особи, що займає посаду одноосібного виконавчого органу ФГ «Горобець С.Г.», у вчиненні відповідного порушення податкового обліку.

Враховуючи те, що факт наявності саме у ОСОБА_1 , як керівника ФГ «Горобець С.Г.», обов`язку контролювати податкову звітність, та що саме його діяння перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із відповідним порушенням, не знайшов свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд приходить до висновку про відсутність беззаперечних належних, достатніх і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко