Справа № 472/919/25
Провадження №3/472/499/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 рокус-ще Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку село Мовчанівка Підволочиського району Тернопільської області, не працюючої, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №720645 від 30.07.2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАД №720645 від 30.07.2025 року, ОСОБА_1 30 липня 2025 року вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме не віддає автомобіль марки ВАЗ 2106, чим вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно неї, чим порушила п.14 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що в березні цього року помер її батько та у нього у власності перебував автомобіль ВАЗ 2106. 04 березня 2025 року її матір ОСОБА_2 добровільно надала у користування її чоловікові ОСОБА_3 автомобіль.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону надано визначення такому терміну, як психологічне насильство - це є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час судового розгляду справи суд не встановив в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 , оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні 30 липня 2025 року ніякого домашнього насильства психологічного характеру вона не вчиняла, подія відбувалася 04 березня 2025 року. Будь-які докази, що вказують на вчинення ОСОБА_1 домашнього психологічного насильства, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то суд дійшов висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський