Справа № 740/3521/25
Провадження № 3/740/1140/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2025 року місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

18.06.2025 приблизно о 08 год 20 хв за адресою: АДРЕСА_1 , хазяїн собаки ОСОБА_1 не вчинила заходи щодо тримання своєї собаки породи «Західносибірська лайка» на ланцюзі, в ході чого останній на території подвір`я гр. ОСОБА_2 пошкодив майно, а саме курей у кількості 4 штук, чим завдано матеріальної шкоди.

З внесенням змін до норм КУпАП не визначено підвідомість справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, зокрема і суддям районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів відповідно до ст.221 КУпАП.

Разом з тим, санкція ч.3 ст.154 КУпАП передбачає стягнення у виді конфіскації тварин.

Розгляд судом справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, передбачено положеннями ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення правопорушення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Отже, системний аналіз наведених норм КУпАП, якими передбачено можливість накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.154 КУпАП у виді конфіскації тварин, що у відповідності до ст.29 КУпАП застосовується за рішенням саме суду, а також віднесення до підвідомчості судів справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, у разі вчинення правопорушення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, свідчить, що попри відсутність посилання на ч. 3 ст. 154 КУпАП у наведеному у ст.221 КУпАП переліку справ, які підвідомчі суду, такі справи розглядаються саме суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

У судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що з ОСОБА_1 вони сусіди по городах. Останній раз її бачив, коли приїжджала поліція. З нею тяжко говорити, почалось з того, що вона стала випускати собаку. До цього жила невістка, вона вигулювала собаку. Син ОСОБА_1 ОСОБА_3 , військовий, перебуває в Харківській області. Коли невістка з`їхала від ОСОБА_1 , остання почала випускати собаку вдень і вночі. Собака пощипала курей у сусідки ОСОБА_4 і в ОСОБА_5 . Він ходив до ОСОБА_1 поспілкуватися, щоб вона перестала відпускати і закрила собаку. Вона сказала, що син служить і закривати собаку не буде, син повернеться і розбереться. Сусіди ОСОБА_1 не чіпають, нічого за собаку не говорять. ОСОБА_1 відмовляється, що собака їсть курей, а тільки роздирає. Особисто він з собакою не стикався, вона його не чіпала, лише подерла курей. Він викликав поліцію, так як собака бігала по вулиці. На сусідку, яка після інсульту, собака наскочила. Зараз ОСОБА_1 собаку не випускає. Йому завдана шкода у виді 4 подертих курей, вартість курки на базарі від 230 грн до 300 грн. Курки несли яйця, є квитанція про їх вартість. Зараз лишилася 1 курка.

ОСОБА_6 (далі свідок у справі) в заяві від 30.06.2025 зазначила, що була на роботі, а свекор ОСОБА_2 був вдома. Вона зателефонувала до відділу поліції і повідомила, що зі слів свекра на їх подвір`ї була собака сусідки ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Це вже не перший випадок того, що собака без перешкод перелазить через сітку і загризає курей, в цей раз загризла 4 курей. Перше письмове звернення було 24.01.2025, загалом собака бігає без нагляду, також на їх подвір`ї, близько року. Вони зверталися до КПМСП «Варта», неодноразово говорили із сусідкою, боїться за життя і здоров`я своєї дитини 8 років, у відповідь чули агресивну, неадекватну поведінку. Залишилася 1 курка, вважає, що ОСОБА_1 має компенсувала вартість курей, також ці кури щодня несли яйця. Ситуація морально травмує сім`ю. До заяви додані відеозаписи камер спостереження, з яких вбачається що собака ходить по подвір`ю з куркою у зубах 18.06.2025, фотознімки задушеної курки нагребеною на подвір`ї, відео з подвір`я 24.01.2025, копію заяви від 24.01.2025 про звернення до КПМСП «Варта», чек про вартість 10 яєць 64,50 грн., додаток про вартість курча на ринку 230 грн, великої курки 300 грн, зі слів продавчині ринку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 викладені у протоколі обставини заперечила та пояснила, що 18.06.2025 поліція постукала у хвіртку, зайшли, сфотографували собаку і вольєр за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою проживає вона і невістка. Син перебуває в зоні бойових дій, знаходиться в іншій області. Невістка приїжджає, вигулює собаку, вона її лише кормить. Собака утримується за адресою АДРЕСА_1 . Вона, за зазначеною адресою проживаю лише взимку. 18 червня 2025 року з 08-00 до 09-00 год, вона прийшла годувати собаку. За зазначеною адресою проживає її син ОСОБА_7 та постійно проживає невістка, ОСОБА_8 . Невістка працює в Києві, добу через три. Невістка з сином разом купили собаку і доглядають за нею. Потерпілий ОСОБА_2 приходив до неї і просив убрати собаку або усипити. Собака належить сину, вона не може з нею таке вчинити. Потерпілому ОСОБА_2 вона повідомляла, щоб розбирався з сином ОСОБА_3 , оскільки він власник собаки. Потерпілий ОСОБА_2 прийшов до неї втрете, повідомив що собака розірвала курей. Вона відповіла, що відшкодує шкоду, якщо він покаже порваних курей. Потерпілий не показав. На пропозицію купити йому курей, відмовився, від грошей теж. Дійсно собака вибігала з вольєру, нікого не чіпала, тільки розірвала курей сусідки. Син купив нашийник. Сусідці, ОСОБА_9 , за порваних курей невістка відшкодувала шкоду. На подвір`ї є два будинки, в одному проживає вона, а в іншому син, вольєр знаходиться біля будинку сина.

У судовому засідання 16.09.2025 ОСОБА_1 повідомила, що невістка останні чотири місяці перебуває за кордоном, та ветеринарного паспорту на собаку вона не знайшла.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, собака часто гуляє без нагляду, є агресивною. Бігала у неї на подвір`ї, розірвала курку. Завдану шкоду їй не відшкодовано. Кому належить собака вона не знає, за адресою: АДРЕСА_1 постійно проживає ОСОБА_1 , її син і невістка. Зараз невістка не проживає, останній раз вона її бачила 3 місяці тому. На подвір`ї не була, де знаходиться вольєр не знає.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що є сином потерпілого, у них із батьком спільні кури, живуть поряд. Останній раз собака роздер 3 куриці, до цього викрав одну курицю. Він бачив собаку у дворі, вона породи «Лайка», сірого кольору, має закручений хвіст. Собака належить сину ОСОБА_1 , але зараз він в ЗСУ, собака має кличку «Рем».

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_1 має намір перекласти відповідальність на сина, говорить, що собака належить йому. Поки син був вдома, він вигулював собаку на повідку, потім він пішов на війну, обов`язок по догляду за собакою ліг на ОСОБА_1 . Вона випускає собаку, відкриває хвіртку, собака виходить на вулицю. 18.06.2025 вона була на роботі, зателефонував свекор, повідомив що собака бігає по вулиці, він не може знайти курей, вона викликала поліцію. Має 8-річного сина, який може злякатися собаки, вона за нього хвилюється. Зі свекром проживають разом, ведуть спільне господарство.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП).

У ч.3 ст.154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП, якщо вони спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-IV від 21.02.2006 (далі Закон України №3447-IV від 21.02.2006) регулює відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, зокрема утримання домашніх тварин.

Згідно ст.9 Закону №3447-IV від 21.02.2006, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п.3,5 ч.7 ст.9 Закону України №3447-IV від 21.02.2006, дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України №3447-IV від 21.02.2006, фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст.2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до положень ст.7 Закону України №3447-IV від 21.02.2006, умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям.

Відповідно до ст. 22 Закону України №3447-IV від 21.02.2006, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Так, Рішенням Ніжинської міської ради Чернігівської області №18-34/2023 від 08.11.2023 затверджено Правила (далі - Правила) утримання домашніх тварин на території громади.

Відповідно до п.2 Правил, власник тварини - юридична або фізична особа, яка здійснює догляд за твариною, що належить їй на праві власності або на інших підставах, що не суперечать законодавству України.

В п.3 Правил зазначається щодо утримання тварин, зокрема, що місце утримання тварин повинно забезпечити неможливість заподіяння шкоди третім особам внаслідок агресивної або непередбачуваної дії тварин; утримання тварин дозволяється: - у будинках та на їх подвір?ях, які належать громадянам на правах особистої власності, на прив?язі або без неї, відповідно до біологічних, видових та індивідуальних особливостей тварин, санітарно-гігієнічних норм та дотримання правил добросусідства.

Згідно п.5 Правил, обов`язки власників тварин, за яким особи, які утримують тварин зобов`язані упереджувати можливсіть безконтрольного виходу тварини поза межі місця її утримання.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД №456162 від 18.06.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.06.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_12 , ОСОБА_2 від 18.06.2025, відеозаписом долученим до протоколу, показаннями свідків.

Доводи ОСОБА_1 про те, що собака їй не належить, суддя не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 зареєстрована за адресою перебування собаки, а саме АДРЕСА_1 , з відео вбачається, що вона виходить з цього будинку та не вказує про те, що не утримує собаку, а навпаки демонструє чим годує собаку, ветеринарного паспорту собаки ОСОБА_1 суду не надала.

У суспільній заяві сусідів та мешканців навколишніх будинків до начальника КПМСП «Варта», вказано, що сусідка ОСОБА_13 , яка проживає по вулиця Полковника Розумовського, 46, почала без догляду відпускати собаку «Лайка» на вулицю. Це молода, великих розмірів агресивна собака, яка неодноразово гарчала на людей, душила і поїдала птицю (курей). Викликали поліцію, поліція запевнила що необхідно дочекатися дільничного, який не з`явився. Власниця реагує не адекватно на зауваження і прохання не відпускати собаку саму. Собака без перешкод долає огорожі, переходить у будь-якій двір, усі сусіди хвилюються за життя і здоров`я своє і тих хто проживає у дворі (худоба, малі породи собак) та ін.. 23.01.2025 за допомогою відеокамери було зафіксовано, як собака бігає по двору ОСОБА_6 , ганяється за курками, коли хазяйка почала на неї кричати перескочила через забор на своє подвір`я. Хвилюються за життя та безпеку своїх дітей, які інколи самі повертаються зі школи, не очікують що у дворі чужий, великий злий пес. Передбачити подальше не можливо. Просять допомогти у вирішені проблеми.

Отже суддя вважає, що ОСОБА_1 є особою, яка фактично утримує та здійснює догляд за твариною - собакою породи «Західносибірська лайка».

Відповідно до ст.180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на яких поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності.

Статтею 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Щодо адміністративного стягнення у виді конфіскації собаки, то відповідно до положень ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вимоги ст.33 КУпАП, суддя дійшла висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки особі, яка скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Встановлюючи додаткове стягнення у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю людей або інших тварин.

Також, санкція ч.3 ст.154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування стягнення у вигляді конфіскації собаки в даному випадку є безальтернативним.

У матеріалах справи містяться відомості про визначену собаку, її породу, а саме «Західносибірська лайка», яка знаходиться за адресою: Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Полковника Розумовського, буд.46, що дає можливості її ідентифікувати.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 605 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією тварини, а саме собаки, породи «Західносибірська лайка», яка знаходиться за адресою: Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Полковника Розумовського, буд.46.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Оригінали платіжних документів про сплату штрафу необхідно надати Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області або направити поштою за адресою: вул. Шевченка, 57А, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна