Справа № 209/6523/25
Провадження № 3/209/1216/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Корнєєва І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює директором КЗ МТБ "Щасливе майбутнє" КМР, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2025 року в провадження судді Корнєєвої І.В. надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 863659 від 22.08.2025 року, ОСОБА_1 17.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання обов`язків, як законного представника щодо виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які самовільно залишили малий груповий будинок "Щасливе майбутнє" КМР та направились у невідомому напрямку, чим ОСОБА_1 порушила ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства".

У судове засідання, призначене на 11.09.2025 року о 09.10 годині, ОСОБА_1 з`явилась, через канцелярію суду подала пояснення, в яких просила суд визнати протокол про адміністративне порушення складеним незаконним, з процесуальними правопорушеннями, а звинувачення проти неї - безпідставними. Вважає, що інспектором СЮП грубо порушено ч.2 ст.254 КУПаП. Відповідно до норми цієї статті, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до матеріалів адміністративного правопорушення, діти, які не повернулися своєчасно з прогулянки до свого місця проживання, були опитані в її присутності 19.08.2025 року (що зафіксовано в поясненнях дітей). Тобто, саме 19.08.2025 року ОСОБА_1 фактично було виявлено, як особу, яка вчинила правопорушення, тому протокол мав бути складений 19.08.2025 - 20.08.2025 року. Але ОСОБА_1 опитали 22.08.2025 року, та саме цією датою склали протокол. Також їй не було вручено примірник протоколу, через те що вона відмовилася його підписувати.

Крім того, інспектором СЮП грубо порушено п.п.6,7 ч.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376. А саме, фабула справи в протоколі написана нерозбірливим почерком, що унеможливлює прочитання деяких фрагментів тексту, та наявне грубе виправлення часу розгляду адміністративної справи в суді.

Крім того, не роз?яснено суть адміністративного правопорушення. У протоколі зазначено, що діти самовільно пішли з МГБ, але в чому полягає саме вина ОСОБА_1 , об?єктивна та суб?єктивна сторони складу правопорушення - не прописано. Вихованці МГБ мають все необхідне для повноцінного розвитку та виховання. Вони проживають у комфортних умовах, отримують повноцінне 5-разове харчування. Дотримані норми законодавства з організації медичних послуг дітям та навчання. Навіть діти в своїх поясненнях інспектору поліції це підтверджують. Причиною самовільного залишення місця проживання було бажання вільно провести час та вжити заборонені неповнолітнім спиртні напої. Ці діти мають девіантну поведінку, яка сформувалася ще в період їхнього перебування у біологічних сім?ях. Двоє з них після вилучення від батьків мали негативний досвід влаштування до сімейних форм виховання (наприклад, у ОСОБА_5 є п?ятою формою влаштування). Усі вищезгадані діти неодноразово залишали місця проживання, неодноразово бродяжили ще до моменту влаштування до МГБ. Директор, вихователі та фахівці з соціальної роботи нашого закладу постійно проводять виховні заходи та бесіди з дітьми, виявляють та задовольняють індивідуальні потреби кожної дитини. Але виховання такої категорії дітей - це довготривалий процес, який суттєво уповільнюється в умовах проживання в одному закладі осіб схожої моделі поведінки.

ОСОБА_1 у свій вихідний, коли стався інцидент, не мала змоги контролювати час повернення дітей з прогулянки (це безпосередньо функціонал чергового вихователя), впливати на рішення дітей не повертатися додому - так само не могла. Факт несвоєчасного повернення дітей після прогулянки не може свідчити про незадовільне виконання нею посадових обов?язків. Тож інспектор поліції порушила норму ст.256 КУПаП, не розкривши суть адміністративного правопорушення.

Просить врахувати, що заклад соціального захисту дітей не є установою закритого типу. Там немає ґрат, немає цілодобових працюючих охоронців, навіть немає охорони в вечірній і нічний час, відсутній режим ізоляції. Держава не передбачила для таких закладів умов, які б унеможливлювали самовільний вихід дитини. До того ж, це протиречило б Положенню про Малий груповий будинок, в якому зазначено, що діти там повинні виховуватися в умовах, максимально наближених до сімейних.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справ , приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 16 своєї постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції має бути розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення як «ухилення від виконання батьківських обов`язків».

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд критично оцінює докази, що містяться в адміністративному матеріалі, в частині їхньої належності, достовірності та достатності для того, щоб дійти поза розумним сумнівом висновку про винуватість ОСОБА_1 в ухиленні від виконання обов`язків як законного представника.

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання виконання обов`язків, як законного представника щодо виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які самовільно залишили малий груповий будинок "Щасливе майбутнє" КМР та направились у невідомому напрямку, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як законний представник, ухилялася чи не виконувала покладені на неї обов`язки по вихованню дітей.

Суд звертає увагу, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, представником органу поліції не було надано належну правову оцінку обставинам, за яких ОСОБА_1 повідомляла про обставини не повернення дітей до Малого групового будинку "Щасливе майбутнє" КМР, девіантну поведінку дітей, які неодноразово залишали місця проживання, неодноразово бродяжили ще до моменту влаштування до МГБ, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про реальні труднощі, з якими стикається законний представник ОСОБА_1 , а не про ухилення від виконання обов`язків як законного представника.

Крім того, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення інспектором СЮП ВП №1 Кам`янського РУП не роз?яснено суть адміністративного правопорушення: у протоколі зазначено, що діти самовільно пішли з МГБ, але в чому полягає саме вина ОСОБА_1 , об?єктивна та суб?єктивна сторони складу правопорушення - не прописано, всупереч п.п.6, 7 ч.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376, фабула справи в протоколі написана нерозбірливим почерком, що унеможливлює прочитання деяких фрагментів тексту.

Крім того, посадовою особою, яка склала адміністративний протокол, взагалі не встановлено дату вчинення правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата вчинення правопорушення 17.08.2025 року, що саме у цей день діти покинули КЗ МТБ «Щасливе майбутнє» КМР.

В той час, як згідно рапорту по лінії 102 від 17.08.2025 р. ОСОБА_1 повідомила, що діти вчора не повернулися до будинку, тобто 16.08.2025 року.

Також, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у своїх поясненнях повідомили, що будинок покинули 18.08.2025 року. Неповнолітня ОСОБА_2 пояснила, що МТБ «Щасливе майбутнє» вона покинула 16.08.2025 року.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до матеріалів адміністративного правопорушення, діти, які не повернулися своєчасно з прогулянки до свого місця проживання, були опитані в присутності Полтавець 19.08.2025 року (що зафіксовано в поясненнях дітей). Тобто, саме 19.08.2025 року ОСОБА_1 фактично було виявлено, як особу, яка вчинила правопорушення. Але ОСОБА_1 опитали 22.08.2025 року, та саме цією датою склали протокол. Натомість згідно Рапорту Начальнику ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повідомлення про зникнення дітей від ОСОБА_1 надійшло 17.08.2025 року.

Відповідно до ч. 9 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд виходить з того, що держава повинна реагувати не лише застосуванням примусу, але й сприяти подолати складні життєві обставини, у які потрапила сім`я.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони, яка полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, а також суб`єктивної сторони, яка характеризується відсутністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283-284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя І.В. Корнєєва