Справа № 488/2858/25
Провадження № 3/488/921/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.09.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши справу, що надійшла з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області від 23.04.1998 року

- до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №609085 від 05.07.2025 року, 05.07.2025 року, о 14:30 год. за місцем мешкання АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив сварку відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої словесно ображав, погрожував фізичною розправою, чим навмисно причинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю, таким чином вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав, пояснивши, що з травня 2025 року перебуває в цивільному шлюбі із ОСОБА_3 та проживає з нею та падчеркою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

З приводу подій, викладених у протоколі, пояснив, що будь-якого насильства стосовно своєї падчерки ОСОБА_5 не вчиняв, зауваживши, що 05.07.2025 року, вони збиралися на відпочинок біля річки, втім ОСОБА_6 влаштувала істерику через те, що наділа не ті шорти, вона бігала по провулку, почала ркичати. Зазначив, що домашнього насильства він не вчиняв відносно падчерки, не погрожував їй та не ображав. Повідомив суд, що протягом останніх двох місяців ОСОБА_6 проживає разом зі своїм рідним батьком.

В судове засідання також з`явилася законний представник потерпілої ОСОБА_3 , втім через її висловлювання, які свідчили, що мати потерпілої явно не зацікавлена діяти в інтересах своєї малолітньої дитини, а також через дії законного представника потерпілої, які заважали подальшому розгляду справи по суті, суд видалив ОСОБА_3 із приміщення, де відбувався розгляд адміністративної справи. Неповнолітня ОСОБА_2 до суду не прибула, та з пояснень матері, її донька останні два місяці проживає зі своїм батьком. Адресу не повідомила.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Частиною другої статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У розумінні ч. 2 ч. 1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству дитиною, яка постраждала від домашнього насильства, вважається особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №609085 від 05.07.2025 року, письмовими поясненнями малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , яка була опитана у присутності педагога ОСОБА_7 , а також даними форми оцінки ризиків від 05.07.2025 року.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_8 , долучених до матеріалів адміністративної справи, слідує, що 05.07.2025 року вона стала свідком сварки, яку вчинили на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 її сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відносно своєї доньки ОСОБА_5 , під час чого на адресу ОСОБА_5 висловлювались погрози фізичної розправи та нецензурна лайка, сварка була дуже гучною, в зв`язку з чим ОСОБА_8 здійснила виклик працівників поліції.

З досліджених в ході розгляду справи письмових пояснень ОСОБА_11 вбачається, що 05.07.2025 року приблизно о 14-30 год. він їхав додому по АДРЕСА_2 , побачив дівчинку 12 років, яку тримала за руку п`яна жінка, до якої йшов чоловік в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки дівчинка виривалася, ОСОБА_11 зупинився і сказав, щоб дитину відпустили і потім побачив, як п`яний чоловік підійшов і потягнув дівчинку за комір. Після того, як ОСОБА_11 вибіг з машини, вони відпустили дівчинку та повбігали, а він передав дитину сусідам.

Вказане свідчить на доведеність того, що ОСОБА_1 спричинив відносно своєї малолітньої падчерки дії психологічного характеру, які виразилися в словесних образах та погрозах.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним для запобігання вчинення ОСОБА_1 подібних правопорушень, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

З огляду на встановлені обставини події адміністративного правопорушення, зокрема й те, що порушник до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі раніше не притягувався, з урахуванням даних форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність необхідності направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст.39-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. (рахунок UA0014481, Одержувач ГУК у м.Миколаїв/Корабельний район/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача (ДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету:21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Торжинська Т.В.