Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/549/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, 17 серпня 2025 року о 11 годині 34 хв. по вулиці Хрестовоздвиженській поблизу будинку №49, с.Закусили, Народицької ОТГ, Коростенського району, Житомирської області, керував автомобілем «ВАЗ-2108 н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху. З метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводився огляд із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат 0,71 %,

В судове засідання 16 вересня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS повідомлень на його номер мобільного телефону (а.с.31), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про наявність поважних причин неявки в судове засідання не надав.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425742 від 17.08.2025 року, відеозаписами із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, рапортом поліцейського, тестом №385 від 17 серпня 2025 року з метою виявлення стану алкоголя, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, копіями постанов Народицького районного суду Житомирської області від 03 та 22 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, особу порушника, протягом року двічі вже притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, ступінь його вини, майновий стан, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 130 цього Кодексу.

Водночас, оскільки посвідчення водія відповідно матеріалів про адміністративне правопорушення у правопорушника не вилучалось, а тому суддя, за таких обставин, вважає за не можливе призначати останньому таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки не надано доказів щодо наявності у нього відповідного права на керування транспортними засобами.

Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б належність ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108 н/з НОМЕР_2 , не застосовує конфіскайцію транспортного засобу.

Керуючись статтями 27, 30, 34, 35, 36, 221, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 51000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами без конфіскайції транспортного засобу (реквізити для сплати : отримувач ГУК у Жит.обл./21081300, рахунок №UA0006001, банк отримувача Казначейство України, ).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок(реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, рахунок №UA0026001, банк отримувача Казначейство України, ).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області особою, щодо якої її винесено, її законним представником, потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду підлягає зверненню до примусового виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом й з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: