ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/459/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 15.07.2025 о 11:40 здійснювала продаж кавунів на автодорозі М-19 Доменове-Ковель-Чернівці-Тереблече, (село Байківці вул. Шевченка) а саме, вела господарську діяльність без державної реєстрації суб`єктом господарювання, чим порушила вимоги статті 3, частини другої статті 19 Господарського кодексу України .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови посилаючись на те, що копію постанови отримала у відділенні пошти по місцю проживання 14 серпня 2025 року та лише після ознайомлення з її змістом змогла подати апеляційну скаргу.

Обґрунтовує вимоги тим, що відомості, наведені в постанові суду, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вона не здійснювала господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Зазначає, що 15.07.2025 перебувала біля автодороги в районі с. Байківці, де лише допомагала знайомому на ім`я ОСОБА_2 розкладати продукти харчування, а працівники поліції склали документи без ознайомлення зі змістом, запевнивши, що це не матиме для неї наслідків; жодних документів чи їх копій їй не вручали.

Вважає, що зазначені у постанові суду норми Господарського кодексу України стосуються суб`єктів господарської діяльності, яким вона не є, та що вона не порушувала вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Вказує на те, що розгляд справи проведено з істотним порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки її не повідомили про дату та час судового засідання 06.08.2025, через що вона не змогла брати участь у розгляді справи та скористатися правовою допомогою захисника.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні, допустимі та беззаперечні докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а судовий розгляд проведено формально без належного дослідження доказів та встановлення обставин справи.

Посилається на те, що суддя не дослідив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не викликав свідків та обмежився лише формальним переліченням наявних документів без надання їм оцінки в сукупності, чим порушив вимоги повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву, у якій підтримує апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів та просить розглянути справу за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймала, копію постанови суду їй було надіслано 11 серпня 2025 року, що підтверджується супровідним листом Тернопільського апеляційного суду (а.с. 9), що наявне у матеріалах справи, тому лише після ознайолмення з мотивами прийнятого рішення змогла подати апеляційну скаргу 20 серпня 2025 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Згідно до п.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст.245 КУпАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримався.

За змістом ч. 1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суд накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення обґрунтував свій висновок даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №733040 від 15.07.2025, згідно з яким ОСОБА_1 15.07.2025 о 11:40 здійснювала продаж кавунів на автодорозі М-19 Доменове-Ковель-Чернівці-Тереблече, (село Байківці вул. Шевченка) а саме, вела господарську діяльність без державної реєстрації суб`єктом господарювання, чим порушила вимоги статті 3, частини другої статті 19 Господарського кодексу України, в якому також особа, що притягується до адміністративної відповідальності надала пояснення, що вона свою вину визнає, вказала, що більше такого не повториться, а пояснення вона надасть в суді; рапорті ст. Інспектора чергового вп №4 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 15.07.2025, згідно з яким 15.07.2025р. о 11:55 надійшло повідомлення від працівника ВП №4 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про те, що за адресою Тернопільський р-н, с.Байківці, вулиця Шумська, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю кавунами без відповідних на це документів, складено протокол за ч.1 ст. 164 КУпАП.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки наведені докази є належними, допустими та достатніми, в сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину ОСОБА_1 , яка вела господарську діяльність без державної реєстрації суб`єктом господарювання, чим порушила вимоги статті 3, частини другої статті 19 Господарського кодексу України.

Посилання апелянта на те, що відомості, наведені в постанові суду, не відповідають фактичним обставинам справи, вважаю такими, що спростовуються наявними доказами в матеріалах справи доказами та протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №733040 від 15.07.2025, у якому ОСОБА_1 особисто визнала вину та зазначила, що більше такого не повториться.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона лише допомагала знайомому, а працівники поліції склали документи без ознайомлення зі змістом, також вважаю безпідставними, оскільки її підпис у протоколі свідчить про надання пояснень та ознайомлення з його змістом, а факт здійснення незаконної торгівлі підтверджується рапортом працівника поліції від 15.07.2025р..

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не є суб`єктом господарської діяльності, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність настає не лише для зареєстрованих підприємців, а й для будь-яких осіб, які фактично здійснюють господарську діяльність без державної реєстрації.

З долучених до матеріалів справи доказів вбачається те що вона здійснювала вказану діяльність з продажу кавунів у великій кількості на власний ризик з метою отримання прибутку, що підпадає під визначення підприємницької діяльності.

А її доводи, викладені в апеляційній скарзі про те що вона лише допомагала чоловіку на ім`я ОСОБА_2 нічим не підтверджені, навіть її поясненнями оскільки в судове засідання вона не з`явилась.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо відсутності належних та допустимих доказів її вини, вважаю що вони не заслуговують на увагу оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом працівника поліції, які узгоджуються між собою, а також її власними поясненнями про визнання вини.

Перевіряючи доводи апелянта щодо порушення її права на захист у зв`язку з розглядом справи за її відсутності, виходжу з того, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №733040 від 15.07.2025 року, ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи 06.08.2025 об 10 год 00 хв. в Тернопільському міськрайонному суді, однак, у судове засідання вона не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи не подавала, а відсутність апелянта в судовому засіданні не є порушенням його прав, її твердження про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є безпідставними, оскільки саме ОСОБА_1 не скористалася наданими законом можливостями для захисту.

За таких обставин, рішення судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП слід залишити без змін, а подану нею апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя