ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/168/25 Доповідач в апеляційної інстанції Батрак В.В. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Середюка М.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Мієнко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката Мієнко Р.В. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.

Так, 22.11.2024 року о 21 годині 57 хвилини, за адресою: м. Херсон, Полтавська 82, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Renault Logan, держномер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер ARLM 0340», результат якого склав 1.71% проміле. Водій з результатом не згоден, у зв`язку з чим доставлено до медичного закладу, де згідно висновку лікаря №1603 та токсикологічного дослідження № 457 у ОСОБА_2 знайдено етиловий спирт 2,57 г/л (%).

Не погодившись із вказаною постановою адвокат Мієнко Р.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає про недоліки у протоколі та недопустимість його, як доказу, а також про неналежність та недопустимість відеозаписів, які не відображають їх повноти та безперервності

Крім того, звертає уваги на те, що на відеозаписах взагалі не вбачаєтеся, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та здійснював рух, що в свою чергу ставить під сумнів відеозаписи, які додані до протоколу.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення з чим погоджується і апеляційний суд.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 601145 від 22.11.2024 року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, що під час спілкування з водієм працівниками поліції у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водій не заперечував факту вживання, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер або в найближчому медичному закладі. Водій ОСОБА_2 погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестер Драгер. Після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду виявився 1,71 проміле, результати вказаного тесту ОСОБА_2 підтверджуються чеком роздруківкою з приладу «Драгер» з допомогою якого освідчувався ОСОБА_2 з результатом 1,71 проміле; висновком КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР №1603 від 22.11.2024- іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши зібрані докази у справі та надавши їм належну оцінку у сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.9 «а» ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Згідно відеозаписів, працівниками поліції під час перевірки документів було запитано у нього про те, чому водій швидко рухався, та чи виживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_2 відповів про те, що вживав алкоголь та те що рухався додому. Згідно із відеозаписам водій не заперечував що він керував автомобілем.

Адвокатом Мієнко Р.В. було описано в апеляційній скарзі про те, що водій не рухався, а транспортний засіб ОСОБА_2 знаходився припаркований на узбіччі, а вже в іншому твердженні ОСОБА_3 звертає увагу що ОСОБА_2 зупинили «просто так» тобто не законно. Тому твердження представника є такі що суперечать один одному.

Зупинка водія відбулася о 21:55 тобто у комендантську годину, згідно Постанови КМУ від 8 липня 2020 р. № 573 про «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану» та Наказу Голови Херсонської ОДА ОСОБА_4 в Херсоні у зв`язку із бойовими діями на території міста Херсон та Херсонської області в період з 21.00 по 05.00 введена комендантська година, на період цього часу обмежений рух автомобілів та громадян. Відповідно до п.7 ст. 35 ЗУ «Про поліцію» поліцейські мають право зупинити автомобіль якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. Тобто працівники поліції законно зупинили ОСОБА_2 у комендантську годину.

Істотних порушень щодо проведення освідування ОСОБА_2 як після зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_2 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Записи з боді-камер поліцейських є належної якості, такі, які дають змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджує їх. Наявність на оптичному носії інформації декількох файлів із копією запису з боді камер поліцейських не вказує на недопустимість як доказу самого запису з цих боді камер.

Згідно цього відеозапису жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_2 з метою примушення до проходження медичного огляду чи відмови від його проходження, визнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вбачається.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.

Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволення не підлягаю, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мієнка Р.В. залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК