Справа № 215/5103/25
ПОСТАНОВА
11 вересня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Квятковський Я.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України; який протягом року не притягався до адміністративної відповідальності; не працюючого; який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, пояснив,що зазначені у протоколі події не відповідають дійсності. Зазначив, що в цей день повертаючись додому разом зі своєю дружиною до них підійшли працівники поліції та почали провокувати його на конфлікти. Він нецензурною лайкою не висловлювався.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ст.256 КУпАП).
Згідно до ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктивною стороною правопорушення, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадських порядок і спокій громадян.
Субєктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, з мотивом задоволення індивідуальних потреб шляхом самоствердження.
Як вбачається зі змісту протоколу, складеного 10.06.2025 поліцейським, ОСОБА_1 нецензурно виражалась у громадському місці. Разом з тим, поліцейським у протоколі не вказано щодо кого саме була нецензурна лайка, чиї саме права порушено, мотиви таких дій ОСОБА_1 , що має істотне значення для справи.
Водночас, до суду не надано жодних належних, допустимих і достовірних доказів (відеозаписів, показань свідків) на підтвердження вчинення протиправних дій ОСОБА_1 . При цьому, рапорт суд оцінює критично, який є внутрішнім документом органів національної поліції і складений заінтересованою особою.
Відтак, висновки поліцейського є припущеннями у даному випадку.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, при відсутності достатніх, допустимих і достовірних доказів вчинення правопорушення і наявності вини особи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 173, 247, 284 КУпАП, суддя,-
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :