Справа № 457/781/25 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т. В.
Провадження № 33/811/1130/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у режимі відео конференції, з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Монича Олексія Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 07 липня 2025 року,

встановив:

постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 07 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Роз`яснено ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу впродовж 15 днів з дня вручення копії постанови, у ході примусового виконання постанови суду штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови, 13.05.2025 року о 21 год. 10 хв. у м. Трускавець по вул. В.Івасюка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Karoq, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому порядку з застосуванням приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту 1,28‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 07 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що транспортним засобом він не керував і працівники поліції його не зупиняли. Відтак вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стверджує, що версія поліції про те, що невідома особа повідомила про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння є сфальсифікованою.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справа ви до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник ОСОБА_1 адвокат Монич О.Ю. про розгляд справи у відсутність свого довірителя е заперечив.

Заслухавши пояснення адвоката Монича О.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329647 від 13.05.2025 року; результатом тесту Drager від 13.05.2025 року, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1,28‰. На роздруківці результату тесту у графі «підпис особи, що тестують» міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду з результатом тесту; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.05.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2025 року; рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Олійника І. від 13.05.2025 року; відеозаписом на якому зафіксовано огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Покликання апелянта, на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до уваги не беруться і повністю спростовуються, оглянутим апеляційним судом відеозапису події. Крім того, як вбачається із оскаржуваної постанови суд першої інстанції допитував працівників патрульної поліції, які повідомили, що бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda Karoq, державний номерний знак НОМЕР_1 . Згаданий факт підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329647 від 13.05.2025 року, рапорті поліцейського СРПП ВП №2 Дрогобицького РВР ГУНП у Львівській області Івана Олійника.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його представники дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не оскаржували, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього - суду не скеровували.

Апеляційні твердження про те, що працівники поліції сфальсифікували версію, що невідома особа повідомила про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд оцінює критично, як спробу уникнути адміністративної відповідальності. Будь яких доказів, які б давали обґрунтовані підстави вважати протилежне, апеляційному суду не надано.

Крім того, доводи про те, що матеріали справи не місять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем були предметом розгляду суду перш інстанції, отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Відтак, апеляційний суд приодить до переконання про те, що викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а також вимогам ,передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 07 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ