Справа № 466/9785/24 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П. С.
Провадження № 33/811/1057/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 20.09.2024 о 10:20 год. у м. Львові на вул. Липинського, 27-А керував транспортним засобом марки «SEAT ALHAMBRA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога за адресою: м.Львів, вул.Кульпарківська, 95. Відповідно до висновку №002466 від 20.09.2024 року - громадянин ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Відтак, ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова ухвалена за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Наголошує, що суд, за клопотанням адвоката Сметани Ю.П. прийняв рішення про необхідність проведення токсикологічної експертизи. Проте таку постанову не виконано.

Висновок №002466 від 20 вересня 2024 року, на який суд посилається як на доказ перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, є неналежним доказом, оскільки з відібраних зразків сечі не проводилося лабораторне дослідження.

Звертає увагу на те, що наркотичних засобів він не вживав, що підтверджується висновком лікаря № 000180 від 22 січня 2025 року, проте суд таку обставину, до уваги не взяв.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи неодноразово належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання не з`являвся, натомість подавав аналогічні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Зокрема, щодо судового засідання, призначеного на 05 серпня 2025 року, ОСОБА_1 04 серпня 2025 року подав відповідне клопотання про відкладення розгляду справи і копію медичного висновку №1111-3PKK-EXMA-P3H5 від 02 серпня 2025 року, з якої встановлено період непрацездатності з 02 серпня по 06 серпня 2025 року.

У зв`язку із згаданим клопотанням, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 11 серпня 2025 року. 08 серпня 2025 року ОСОБА_1 вдруге подав клопотання про відкладення судового засідання з тих же підстав, (період непрацездатності 06 серпня 11 серпня 2025 року).

У зв`язку із згаданим клопотанням, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 14 серпня 2025 року. 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 втретє подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою, та надав довідку №563 КП «Новояричівська районна лікарня» від 12 серпня 2025 року, із якої встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Надалі втретє було відкладено розгляд апеляційної скарги на 16 вересня 2025 року. 15 вересня 2025 року ОСОБА_1 вчетверте подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою (період непрацездатності 12 вересня 17 вересня 2025 року).

Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення в апеляційному порядку, передбачені ч.4 ст. 294 КУпАП, а також ту обставину, що судові засідання з метою забезпечення прав ОСОБА_1 , неодноразово відкладалися за його клопотаннями із аналогічних підстав, що розцінюються апеляційним судом як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, вважає за доцільне розглядати справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, який притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи вп`яте при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якого не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу серії ЕПР1 № 133043 від 20.09.2024 р., згідно якого ОСОБА_1 20.09.2025 о 10:20 год. у м.Львові на вул. Липинського, 27-А керував транспортним засобом марки «SEAT ALHAMBRA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95. Відповідно до висновку №002466 від 20.09.2024 року - громадянин ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння ( а.с.5).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Покликання апелянта, що оскаржувана постанова ухвалена за неповно з`ясованих обставин, зокрема щодо проведення експертного дослідження не впливають на визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок експертного дослідження не має обов`язкового характеру і суд вправі лише у сукупності з іншими доказами на основі внутрішнього переконання взяти до уваги дані експертного дослідження або ж ні.

Крім того, оскільки подія мала місце 20 вересня 2024 року, судова експертиза призначена 28 жовтня 2024 року та із матеріалів справи вбачається, що запланована дата огляду ОСОБА_1 13 березня 2025 року (а.с.26), відтак результати такої експертизи на винуватість ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не впливають.

Як слідує із відеозапису, оглянутого апеляційним судом та як встановлено місцевим судом, медичний огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений із дотриманням законодавчої процедури. Зокрема проведено аналіз сечі на вміст наркотичного засобу субітекс. За результатом такого тесту виявлено наявність у сечі ОСОБА_1 наркотичного засобу марихуани, що підтверджено повторним контрольним лабораторним тестом. Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду у тому, що поведінка водія не спростовує доказів щодо його наркотичного спряніння, оскільки вже під час складення протоколу, ОСОБА_1 намагався владнати питання зі старшим групи поліцейських шляхом певних домовленостей (11.40 год. запису).

Отже, доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а також вимогам ,передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ