справа №754/7487/25 головуючий у суді І інстанції Тарасенко Н.В.
провадження №33/824/4251/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Винту Євгенія Юрійовича на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року накладено на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.); за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста грн.); за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі грн. (34 000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Остаточно за сукупністю призначених стягнень накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі грн. (34 000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, адвокат Винту Євгеній Юрійович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , 28 липня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував чи мало місце вчинення адміністративного правопорушення та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до ґрунтування висновків на припущеннях.

Зауважив, що згідно відео-матеріалів ОСОБА_1 при пред`явлені документів зазначає що є військовослужбовцем, а також пред`явив працівникам патрульної поліції військовий квиток.

Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно з протоколом, перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч.ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАГІ.

Працівниками поліції зазначеного установленого законом порядку не було дотримано, тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

При цьому сторона захисту зазначає, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовця (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадсько транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Окрім того, в матеріалах справи немає підтвердження безпосереднього керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 , що говорить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Винту Євгеній Юрійович доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Київська міська прокуратура про апеляційний розгляд справи повідомлена 06 серпня 2025 року, про що свідчить Звіт про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, однак позицію щодо справи не висловила.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01 травня 2025 року о 16 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. С. Лифаря, 17-А в м. Києві, в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак НОМЕР_3 , власник ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. В порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, в порушення вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 19 квітня 2025 року о 17 год. 05 хв. по вул. С.Лифаря, 9/61 в м. Києві, після вказаної дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1№317275 від 01 травня 2025 року, серії ЕПР1№317292 від 01 травня 2025 року, серії ЕПР1№317314 від 01 травня 2025 року, які складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самих адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;

даними, що містить схема ДТП;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 - власника автомобіля марки «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак НОМЕР_3 , від 01 травня 2025 року, даними ним під час оформлення ДТП, згідно яких 01 травня 2025 року приблизно о 15 год. 30 хв. почув, що у двір будинку заїхав автомобіль, як виявилось це був військовий «Камаз», з номерними знаками НОМЕР_2 , який став при в`їзді та заглушив мотор. Через деякий час почув, що машина завелась та почала здавати назад, під час руху почув звук удару. Розуміючи, що у дворі будинку припаркований його автомобіль, вийшов на вулицю та виявив, що «Камаз» здійснив наїзд на його автомобіль, від чого той отримав механічні пошкодження. На прохання винуватця намагався викликати по телефону ВСП, однак це йому не вдалось, після чого водій сів за кермо та поїхав з місця ДТП;

результатами тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» від 01 травня 2025 року, здійсненого інспектором УПП у м.Києві Дорошенком Є.І., згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду 01 травня 2025 року о 17:43 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 2,31 %;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатом огляду;

направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» від 01 травня 2025 року;

відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчинених особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративних правопорушень на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт наїзду на автомобіль «Mercedes-Benz Е320», державний номерний знак НОМЕР_3 , під час руху заднім ходом, погоджується на проходження огляду на визначення стану сп`яніння, наголошує працівникам патрульної поліції на тому, що вживав алкогольні напої після вчинення ДТП.

Суд першої інстанції вважав, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки він будучи учасником дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та після вказаної дорожньо-транпортної пригоди за його участю, вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною четвертою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.10.е Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» підписано ОСОБА_1 без зауважень. Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника про порушення працівниками поліції приписів ст. 266-1 КУпАП у зв`язку із тим, що не було викликано Військову службу правопорядку суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень частин 1- 3 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Тобто, передбачена зазначеною статтею процедура проходження огляду на стан сп`яніння застосовується щодо військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Однак, у цій справі з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 хоч і керував на час вчинення ДТП автомобілем «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який має ознаки військового об`єкту (як повідомили працівники поліції коли знайшли транспортний засіб по таймінгу 16:50 год), однак у день вчинення ДТП не перебував у військовій частині. За повідомленням самого ОСОБА_1 та особи, яка була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 того дня у справах проїжджав Києвом та вирішив заїхати провідати своїх родичів, яких у зв`язку з військовою службою давно не бачив.

Наведене свідчить, що в день та час складання адміністративного протоколу, ОСОБА_1 не виконував обов`язки військової служби та відповідно не знаходився на території військової частини, а тому у даній ситуації він був учасником дорожнього руху та з урахуванням ст. 15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, як водій транспортного засобу має нести відповідальність на загальних підставах.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання водія на порушення такого порядку є безпідставними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, і могли стати підставою не виконувати водієм законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови у оскарженій частині та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, в оскаржуваній частині є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В іншій частині постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року не оскаржувалася та, відповідно, не переглядалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №317314 від 01 травня 2025 року) залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Винту Євгенія Юрійовича на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2025 року.

Суддя: Р.В. Березовенко