ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/392/25

Провадження № 33/820/406/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Плакси В.А., представника потерпілого Януля В.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Плакси В.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює у Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на посаді охоронця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Судом встановлено наступне. 25 березня 2024 року о 07:55 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу АЗС «ОККО» за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 14, керуючи автомобілем «СКС-ТНХ-ПС» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та виконуючи маневр обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та не створить перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot Partner» із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч для заїзду на АЗС «ОККО», в результаті якого зазначені транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2 (б) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень

В апеляційній скарзі захисник Плакса В.А. прохав скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали судової справи, заслухавши ОСОБА_1 , захисника Плаксу В.А., представника потерпілого Януля В.С., потерпілого ОСОБА_2 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, за таких підстав.

Дослідивши матеріали судової справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, план-схему місця ДТП з фотокартками з місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , потерпілого та свідків, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_3 правомірно був складений

протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнавав та пояснював суду, що 25.03.2025 о 07:00 год. він заступив на службу водієм мобільної групи і у його обов?язки входить перевезення людей зі зброєю він везе зміну на ВРП (відкрито-розподільчий пристрій), завозить її у приміщення ЗВВО (загону відомчої воєнізованої охорони), і одразу рухається на станцію знезалізнення води, звідки забирає нічну зміну. Того дня ОСОБА_1 забрав звідти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Супроводжуючий зміни ОСОБА_4 сиділа на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_5 на передньому. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Hilux», рухався у бік ХАЕС (ЗВВО). Під?їжджаючи до АЗС «ОККО», він їхав близько до осьової розмітки між першим та другим заїздом на АЗС. Попереду них рухалася колона автомобілів, які проїжджали блокпост. На інструктажі він отримав вказівку про те, що їх авто на аварійці може їхати по зустрічній смузі не зупиняючись, оскільки перевозить людей зі зброєю. ОСОБА_1 подивився у дзеркало заднього виду, включив аварійну сигналізацію і виїхав на зустрічну смугу руху, де на той час не було автомобілів. Коли ОСОБА_1 порівнявся з автомобілем, що рухався попереду, з колони різко виїхав автомобіль зеленого кольору під керуванням ОСОБА_2 . Реагуючи на дорожню ситуацію, ОСОБА_1 натиснув на гальма, «вдаривши» ногою по педалі, однак машина різко не гальмувала, тому він скерував автомобіль ліворуч, після чого сталося зіткнення з автомобілем потерпілого. Контакт відбувся правим переднім боком (фара, бампер) автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та лівою боковою середньою частиною автомобіля під керуванням потерпілого. ОСОБА_1 рухався зі швидкістю приблизно 60-65 км/год. Він не бачив, чи був ввімкнений лівий покажчик повороту на автомобілі під керуванням потерпілого. На момент виїзду на зустрічну смугу між автомобілем ОСОБА_1 та автомобілем потерпілого було два транспортних засоби, в яких точно не було ввімкнено покажчик повороту. У той же час ОСОБА_1 не міг побачити, чи було ввімкнено покажчик повороту на автомобілі під керуванням ОСОБА_2 . Швидкість автомобіля під керування потерпілого складала приблизно 20 км/год. Зіткнення сталося на зустрічній смузі руху.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 , пояснювала, що у 2025 році приблизно взимку вони зі зброєю їхали з поста до караульного приміщення здавати зброю на службовому автомобілі. Водієм був ОСОБА_1 , поряд із ним на передньому пасажирському сидінні перебував заступник начальника ОСОБА_5 , а вона сиділа позаду. Біля повороту на заправку перед їх автомобілем різко виїхав інший автомобіль, що рухався попереду, у зв?язку з чим сталося зіткнення транспортних засобів.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_5 , пояснював, що наприкінці березня 2025 року приблизно о 7:20-7:30 год. вони їхали на автомобілі до станції знезалізнення за ОСОБА_4 , щоб та здала зброю, і яку вони забрали. ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_4 на задньому, а за кермом був ОСОБА_1 . Після того, як вони забрали ОСОБА_4 , вони поверталися у караульне приміщення. У районі АЗС «ОККО», що розташована поза межами м. Нетішин, утворилася колонна автомобілів. На «розводі» їм казали, що в такому випадку їх автомобіль має право їхати без черги, оскільки вони перевозять людей зі зброєю. ОСОБА_1 увімкнув аварійну сигналізацію і виїхав на зустрічну смугу. Коли вони рухалися по зустрічній смузі, перед ними виїхав інший автомобіль, який рухався на два автомобілі попереду них, у момент, коли між цими автомобілями відстань складала близько п?яти метрів, у результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Чи був ввімкнений на автомобілі, який виїхав перед ними, покажчик повороту, ОСОБА_5 не бачив, оскільки не дивився у той бік. Так само він не звертав увагу, чи були ввімкнені покажчики повороту на двох інших автомобілях, що рухалися попереду них. Сам ОСОБА_5 має посвідчення водія з 2009 року і вважає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якому перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , рухався зі швидкістю близько 60 км/год, у той час як автомобіль потерпілого рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год. Відстань між їх автомобілем та автомобілем потерпілого складала приблизно 10-15 метрів. Попереду автомобіля потерпілого було ще два автомобілі. До повороту на АЗС була суцільна лінія, тому виїзд на зустрічну смугу ОСОБА_1 був порушенням Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснював, що 5.03.2025 приблизно о 07:45-07:50 год. він їхав на автомобілі у м. Нетішин на роботу на автомобілі. О 07:45 він підібрав колегу біля магазину «Trash», який попросив його заїхати на АЗС «ОККО», що розташоване по вул. Енергетиків м. Нетішин. Рухаючись по вул. Енергетиків, потерпілий під?їжджав до блокпоста і попереду нього не було автомобілів. Жодного затору на той час також не було. ОСОБА_2 , рухаючись зі швидкістю приблизно 60-70 км/год, увімкнув лівий покажчик повороту, подивився у дзеркало заднього виду автомобілів на зустрічній смузі руху не було пригальмував, проїхав близько 15-20 метрів і почав повертати ліворуч на АЗС «ОККО». Безпосередньо в момент повороту у дзеркало заднього виду він не дивився. По всій вул. Енергетиків суцільна лінія, тому потерпілий не очікував, що хтось взагалі може виїхати на зустрічну смугу руху, позаяк обгін було заборонено. Коли потерпілий почав повертати ліворуч, він одразу відчув сильний удар у бік «прилетів» автомобіль «Toyota Hilux». Контакт відбувся між заднім колесом і середньою стойкою автомобіля. Удар прийшовся рівно посередині автомобіля потерпілого і його протягнуло ще 15-20 метрів. Місце зіткнення було на самій смузі руху. Після ДТП з автомобіля ніхто не виходив. Передні двері автомобіля з боку водія були заблоковані. Слідів екстреного гальмування на дорозі не було, з чого ОСОБА_2 робить висновок, що або ОСОБА_1 не гальмував взагалі, або на автомобілі останнього були несправні гальма. З якою швидкістю рухався потерпілий на момент повороту він точно сказати не може.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції експерт ОСОБА_7 пояснив, що ознайомившись з матеріалами судової справи та вислухавши пояснення сторін, вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 14.2 (б) ПДР України.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції правильно вважав доведеним належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 порушив п. 14.2 (б) Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з п. 14.2 (б) ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

У розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР наголошується, що лінію 1.1 (вузьку суцільну лінію) перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Так, сам ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що взагалі не бачив, чи був ввімкнений лівий покажчик повороту на автомобілі під керуванням потерпілого. Отже, під час здійснення маневру обгону через вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки ОСОБА_1 повинен був переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, а отже його дії вочевидь не відповідали положенням п. 14.2 (б) ПДР.

Суд правильно критично розцінив посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що сам потерпілий порушив правила дорожнього руху і саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події відповідної дорожньої-транспортної пригоди. Крім того, він пояснював, що з невідомих причин йому не вдалося різко загальмувати, хоча він, помітивши маневр потерпілого, одразу «вдарив» по педалі гальм і це узгоджується з поясненнями потерпілого, який пояснив, що на місці ДТП були відсутні сліди екстреного гальмування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, суд також правильно не взяв до уваги позицію захисника щодо наявних недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, про які зокрема зазначалося судом першої інстанції у постанові про повернення протоколу для належного оформлення від 28.03.2025, оскільки відповідні недоліки (з урахуванням вжитих органом поліції дій, спрямованих на їх усунення) не призвели до неможливості вирішення питання щодо наявності складу відповідного адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта на те, що безпосередньо в момент повороту ліворуч потерпілий не дивився у дзеркало заднього виду (про що сам потерпілий зазначив у судовому засіданні), оскільки Правила дорожнього руху України не містять прямої вимоги дивитися у дзеркало саме в момент повороту, а лише зобов`язують водія переконатися у безпечності маневру.

Згідно з п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. ПДР).

Отже, потерпілий ОСОБА_2 , маючи намір повертати ліворуч на АЗС та будучи обізнаним про те, що автомобілі позаду нього рухаються по дорозі, що містить вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, перетинання якої дозволяється у виключних випадках, мав право розраховувати на те, що водій ОСОБА_1 , який здійснював обгін транспортних засобів (зокрема і транспортного засобу під керуванням потерпілого) та перетинав вузьку суцільну лінію, виконає свій обов?язок та пересвідчиться у тому, що його дії не створюють небезпеку чи перешкоду для руху автомобілів, що рухалися попереду, в тому числі для автомобіля під керуванням потерпілого (тим більше, що подія ДТП відбувалася на під`їзді до блокпоста, де апріорі виключається висока швидкість руху).

Суд позбавлений можливості надати оцінку позиції захисника Плакси В.А. щодо вини ОСОБА_2 в даній ДТП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього за ст. 124 КУпАП не складався.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративні правопорушення, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оцінюючи в ході судового розгляду надані докази, суд дійшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Доводи апелянта, щодо його невинуватості в скоєнні вказаної ДТП, та пов`язані з цим апеляційні доводи не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Плакси В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА