Справа № 487/5747/25
Провадження № 3/487/1268/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

12 серпня 2025 року в Заводський районний суд м Миколаєва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384071 від 07.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З протоколу серії ЕПР1 № 384071 від 07.07.2025 слідує, що 07.07.2025 о 10 год 30 хв в місті Миколаєві, проспект Центральний, біля будинку 8 громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Suzuki GS500, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Центральному зі сторони вулиці Гліба Бабіча у напрямку вулиці Бузника в крайній лівій смузі руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не зреагував на її зміну, також не обрав безпечної швидкості, внаслідок гальмування втратив рівновагу та допустив падіння транспортного засобу, в результаті чого мотоцикл отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків та чим порушено п. 2.3.б ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав, підтвердив зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення обставини, просив суд урахувати, що іншим особам шкоди та збитків не завдано.

Приймаючи рішення у даній справі, суд ураховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 124 КУпАП, визначає, що порушення правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями Закону України «Про дорожній рух», визначаються та регулюються суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з пунктами Правил дорожнього руху України, які інкриміновані ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції, останній допустив такі порушення: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1.); не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну (п. 2.3.б).

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384071 від 07.07.2025; повідомленням Слідсого управління ГУ НП в Миколаївській області; довідкою УПП в Миколаївській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній повідомив, що 07.07.2025 він керував мотоциклом Suzuki GS500, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по проспекту Центральному зі сторони вулиці Шосейної в напрямку вулиці Бузника в крайній лівій смузі із приблизною швидкістю 50 км/год та не впорався із керуванням з власної необережності, допустив падіння керованого ним мотоциклу на лівий бік. Також пояснив, що в результаті ДТП йому завдано матеріальні збитки, претензій ні до кого не має.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1. та 2.3б Правил дорожнього руху України, згідно із якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій не ураховував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2025 з місця ДТП, що сталася за участю водія ОСОБА_1 , вбачається зафіксований характер механічних пошкоджень транспортного засобу, зокрема, мотоциклу Suzuki GS500, державний номерний знак НОМЕР_1 , у виді деформації баку, деформації керма, пошкодження лакофарбового покриття.

З названої схеми також вбачається, що вона складена в присутності водія ОСОБА_1 , при цьому учасник пригоди був ознайомлений зі схемою, про що свідчить його власноручний підпис. Зауважень та доповнень при складанні схеми місця ДТП не мав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимогами ст. 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, фактичні обставини, які зумовили ДТП, а також вимоги статей 33-35 КУпАП, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , однак вважає за доцільне, ураховуючи відсутність завданих збитків іншим особам, відсутність постраждалих та наявність незначних пошкоджень власного транспортного засобу ОСОБА_1 , застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір», та складає 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 249, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн який перераховувати за такими реквізитами:

Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106), найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою. Призначення платежу: справа №487/5747/25.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, що відповідає розміру 1 700,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: К.М. Скоринчук