Провадження: № 33/812/400/25 Суддя суду першої інстанції: Губницький Д. Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду: Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Повертайленко Ю. В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представниці потерпілої Кучерявої Т. Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 3 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 18 липня 2025 року о 12 год 55 хв у місті Миколаєві по проспекту Миру 13Г водійка ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де не стежила за дорожньою обстановкою та відповідними її змінами, була неуважною, та під час руху заднім ходом не впевнилася у безпечності свого маневру для інших учасників руху, не залучила сторонніх осіб, в порушення пункту 10.9 ПДР України, та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася позаду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, через невідповідність висновків суду встановленим обставинам у справі, після чого її повернути до суду першої інстанції для об`єктивного розгляду.

У скарзі зазначала, що судом неправильно визначено механізм пошкоджень автомобіля потерпілої, які на її думку, почалися не з вм`ятини, а з подряпин та дійшли до вм`ятини.

Схема ДТП складена патрульними не коректно, а тому не відповідає обставинам справи.

Не врахував суддя і пояснення учасників ДТП, які свідчать, що вона знаходилася на своїй смузі руху та не порушувала ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_3 та її представниці Кучерявої Т. Ю., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді, суддя врахував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого додана схема ДТП, письмові пояснення учасниць пригоди, з яких встановив, що ОСОБА_1 здійснюючи маневр заднім ходом, виїжджала із парковочного карману, не впевнилася у безпеці свого маневру та здійснила зіткнення з автомобілем, під керуванням потерпілої, яка в цей час рухалася головною дорогою, позаду автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 .

Встановлені суддею суду першої інстанції обставини підтверджуються також даними схеми ДТП, у якій хоч і не зовсім коректно зазначено про кут місця розташування транспортних засобів, після ДТП, але усі заміри зроблені правильно та правильно перелічені пошкодження обох автомобілів, внаслідок чого схема без зауважень підписана обома учасницями пригоди (а.с.3).

Зі схеми ДТП, яка підтверджена наданими ОСОБА_1 фото, вбачається, що її автомобіль знаходився у паркувальному кармані по проспекту Миру, шириною 5.4м, з якого вона виїжджала заднім ходом на праву смугу проїзної частини, що складається з двох смуг в кожному напрямку, загальною шириною 14м, тобто по дві смуги руху в кожному напрямку шириною 7м і кожної смуги по 3.5м, внаслідок чого зіткнення автомобілів відбулося на відстані від початку паркувального карману в 7.6м, тобто на відстані 2.2м від закінчення паркувального карману та крайньої межі правої смуги руху, як напрямку руху автомобіля потерпілої.

Отже, враховуючи, що за загальними характеристиками транспортного засобу марки «Skoda Octavia А7», довжина якого є 4.659м, автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 виїхав заднім ходом, не більше, як на пів корпусу та здійснив зіткнення близько середини правої смуги руху, по якій рухався автомобіль потерпілої.

Враховуючи перелічені пошкодження двох автомобілів та фото цих пошкоджень, слід дійти висновку, що контактування автомобіля «Skoda Octavia А7» відбулося лівою частиною заднього бамперу та розташованого заднього лівого ліхтаря шляхом удару, що утворив вм`ятину на правому передньому крилі автомобіля «Daewoo Lanos», який продовжив рух прямо, внаслідок чого утворились подряпини по усій правій частині автомобіля потерпілої, починаючи з вм`ятини від удару і закінчуючи правим заднім крилом.

Посилання ОСОБА_1 на інший механізм утворення пошкоджень, починаючи з подряпин і закінчуючи вм`ятиною не відповідає пошкодженням, які мали місце на її транспортному засобі, внаслідок чого є неспроможними.

Тобто здійснюючи маневр виїзду з паркувального карману заднім ходом, з огляду на два напрямки руху по проспекту Миру, що включає у кожному по дві смуги руху, ОСОБА_1 могла проявити уважність та обачність, оскільки не могла не бачити з права автомобіль потерпілої, який рухався головною дорогою по проспекту Миру, у тому напрямку, на який ОСОБА_1 бажала здійснити виїзд, після завершення маневру виїзду з паркувального карману, рухаючись заднім ходом.

Отже, доводи ОСОБА_1 про порушення ПДР України потерпілою ОСОБА_2 при здійсненні потерпілою перестроювання з лівої смуги в праву, не заслуговують на увагу, оскільки така версія не відповідає механізму утворення пошкоджень на автомобілям, але перестроювання потерпілої з правої смуги у ліву є більше вірогідним, так як могло бути здійснено з метою запобігання зіткненню автомобілів під час неочікуваного маневру ОСОБА_1 при русі заднім ходом.

За такого, водійка ОСОБА_1 повинна була переконатись в безпечності свого маневру та оцінити дорожню обстановку, а також її зміну, в тому числі переконатись у відсутності транспортних засобів, які рухалися по головній дорозі в обраному нею напрямку руху на достатній відстані для її виїзду на цю частину дороги у праву смугу, а за наявності на неї інших транспортних засобів, які рухалися по ній, повинна була надати перевагу у русі цим транспортним засобам. А з огляду на те, що ОСОБА_1 , передусім, повинна була визначитися з наявністю автомобілів з права, по якій рухався автомобіль потерпілої, то здійснення таких дій від неї не вимагало, навіть, залучення сторонніх осіб, крім здійснення маневру при достатній обачній уважності та впевненості в його безпечності для інших учасників дорожнього руху.

Усі заперечення ОСОБА_1 , висловлені нею у суді першої інстанції та апеляційній скарзі щодо порушень ПДР з боку потерпілої, є неспроможними, та спростовуються сукупністю досліджених судами доказів.

Крім того компетенцією суду у цій категорії справ є їх розгляд виключно в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а тому не вимагає встановлення у діях іншої особи або потерпілої особи наявність чи відсутність інших порушень ПДР України.

Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за встановлених у справі обставин.

Переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого є усі підстави для визнання її винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, і не підлягає скасуванню, про що просила апелянтка.

Адміністративне стягнення накладено судом у відповідності до санкції статті 124 КУпАП з урахуванням усіх обставин справи.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 3 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова