ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646/5208/25 Головуючий 1 інстанції: Клімова С.В.
Провадження №: 33/818/1516/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Сидоренка В.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційними скаргами правопорушника та його захисника на постанову Основ`янського районного суду м. Харкова від 11.08.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2025 року о 10 год. 27 хв. в м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 80, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia kt з державним номерним знаком НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Вказане правопорушення вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються відповідними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334076 від 18.05.2025 року; довідкою перевірки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; довідкою перевірки, з якої вбачається, що транспортний засіб Kia kt з державним номерним знаком НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ; відеоматеріалом з бодікамери поліцейського, довідкою про повторність; рапортом співробітника поліції від 01.06.2025 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, правопорушник і його захисник подали апеляційні скарги, які містять прохання поновити строк на апеляційне оскарження, а також скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт, а саме захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко В.В., зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334076 від 18.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 не зазначена причина зупинки транспортного засобу під керуванням правопорушника, а отже вказаний протокол не можна вважати допустимим доказом по справі.

Іншим доводом захисник вказує на неповноту та суперечливість відеоматеріалу, що надається працівниками поліції як доказ по справі, оскільки він не є безперервним, а також не містить фіксації факту керування транспортним засобом правопорушником.

Враховуючи вищевикладене, правопорушник і його захисник вважають постанову незаконною та просять її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилася.

В судове засідання з`явився захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні останній підтримував доводи апеляційних скарг у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив його скасувати й закрити провадження по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18.05.2025 року о 10 год. 27 хв. в м. Харків, вул. Чугуївська, буд. 80, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia kt з державним номерним знаком НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Вказане правопорушення вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційних скарг надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта, а саме захисника правопорушника адвоката Сидоренка В.В., про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками правоохоронного органу не зазначена причина зупинки транспортного засобу під керуванням правопорушника, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. З викладеного слід дійти висновку, що нормами КУпАП не передбачена обов`язковість вмісту в протоколі про адміністративне правопорушення причини зупинки транспортного засобу при складанні відповідного документу працівниками поліції, а отже протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334076 від 18.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає таким, що складений без порушень норм чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з іншим доводом апелянта про те, що відеозапис з бодікамери поліцейського не є безперервним, а також про відсутність доказу, який би підтверджував факт керування транспортним засобом з боку правопорушника, оскільки з відеозапису, який наданий працівниками поліції з іншими матеріалами справи, чітко вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу уповноваженими особами не заперечує факт керування ним автомобілем Kia kt з реєстраційним номером НОМЕР_2 . Також на вказаному відеоматеріалі міститься фрагмент, на якому ОСОБА_1 наголошує на тому, що на момент події адміністративного правопорушення він проходить навчання в автошколі, а на питання працівника поліції: «Посвідчення взагалі не отримували?», правопорушник відповів: «Ні». Окрім цього, суд апеляційної інстанції акцентує увагу апелянта на тому, що правопорушник на місці зупинки транспортного засобу уповноваженими особами не заперечує проти складання стосовно нього постанови раніше, адже правопорушник протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Враховуючи все вищевикладене, немає підстав ставити під сумнів належність і достатність доказів по даній справі, а навпаки, відеоматеріал, який міститься в матеріалах справи, лише вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції захисником правопорушника було подане клопотання про виклик поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якості свідка по справі. Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про виклик поліцейських, посилаючись на усталену правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі 161/5372/17 від 29 квітня 2020 року, де Верховний Суд зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Згідно з даною правовою позицією працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій сам складав матеріал про адміністративне правопорушення, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення не можуть бути допустимими.

Іншим клопотанням захисник просив витребувати в працівників поліції оригінальний і безперервний відеозапис, вважаючи, що надані відеоматеріали, які містяться в справі, не є належними доказами, однак суд апеляційної інстанції прийняв рішення відмовити апелянту в задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів, яка вказує на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Стосовно клопотання захисника правопорушника про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції зауважує, що вказана дія нормами КУпАП не передбачена.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях правопорушника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

У задоволенні інших клопотань по справі, заявлених захисником, - відмовити.

Постанову Основ`янського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило