Справа № 750/6736/25
Провадження № 3/750/2673/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Кузнєцова О.О., за участю секретаря Тарасовець К.В., захисника адвоката Матроса І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - не встановлено, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом 01.05.2025 о 16 год. 56 хв. у м. Чернігові, по 3-му пров. Кривоноса, 3А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник надав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі. Також зазначив, що фабула, викладена в протоколі, не відповідає вимогам закону, виявлені знаки не викладені. Водія було зупинено за непрацюючий стоп-сигнал і одразу було поставлено запитання до лікарні поїдемо?. Водій вперше отримав посвідчення водія у 2024 році, йому 21 рік. Без озвучення ознак сп`яніння йому запропонували їхати в лікарню. Водій побоювався, що поки буде тривати експертиза, то у нього вилучать права і він не зможе працювати. Тобто поліцейські йому не роз`яснили, що йому буде видано тимчасовий талон на право керування. Він починає дзвонити адвокату, а поліцейська каже, що він не може дзвонити адвокату, бо вона ще не роз`яснила йому право на правову допомогу. Згодом водій таки погодився їхати в лікарню, проте йому відповіли, що вже пізно. Адвокат таки порадив їхати в лікарню, що водій і зробив, про що мається відповідна виписка. Наступного дні зранку його знову зупиняє поліція, вбачаючи ознаки наркотичного сп`яніння, проте він їде в лікарню і знову висновок негативний. Адвокат вважає, що це намагання зробити показники. Також звернув увагу про недопустимість виправлень в протоколі.

З`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення та дослідивши всі наявні матеріали справи, з`ясувавши причини та умови, що сприяли вчиненню даного правопорушення, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином відповідальність за ч.1 ст.130 КУПАП за порушення п.2.5 ПДР України настає за умови виявлення працівниками поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння та у зв`язку з відмовою водія від проходження обстеження на стан сп`яніння. Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти обстеження на стан сп`яніння за відсутності ознак сп`яніння є незаконною і тому сам факт відмови водія від проходження обстеження на стан сп`яніння за відсутності доказів наявності ознак сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Частина 1 Розділу 10 зазначеної Інструкції № 1395 передбачає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, її підпис або запис про відмову від підпису протоколу. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними.

Згідно відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, а саме несправність сигналу «стоп». Поліцейська озвучує причини зупинки та просить надати посвідчення водія. У ході спілкування з водієм запитує, чи не вживав він наркотичні засоби та чи готовий пройти освідування, при цьому водієві не повідомляє жодної ознаки чи підозри щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння. Водієві повідомляють, що необхідно проїхати до лікаря-нарколога, і лише тоді озвучуються, що у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, які поліцейська виявляє в ході спілкування, коли вже попередньо висунула вимогу проїхати в лікарню.

Так, з дослідженого відео з бодікамери поліцейського неможливо встановити наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння. Зазначена працівником поліції у протоколі ознака наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, не підтверджена належними доказами, оскільки на відео працівник поліції просить закрити очі, а потім відкрити, що водій і зробив. Встановити наявність звужених зіниць ока та не реагування ока на світло з відеозапису неможливо. У ході перевірки така ознака, як «виражене тремтіння пальців рук» не спостерігається. Крім того, з дослідженого відео вбачається, що водій поводить себе адекватно, виконує всі вказівки поліцейського. У цілому зовнішній вигляд та поведінка водія, який відображений на відео, на переконання суду ніяким чином не свідчить про наявність в останнього ознак наркотичного сп`яніння.

Так, п. 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, зазначеними у пункті 4 розділі 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Суд не приймає до уваги направлення на обстеження ОСОБА_1 , оскільки наявність ознак наркотичного сп`яніння вказаних в ньому, спростовано відеозаписом та не підтверджено іншими доказами.

Крім того, на відеозаписі поліцейська озвучує, а в направленні зазначає такі ознаки сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість. У той же час в протоколі зазначено інші ознаки: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд наголошує на тому, що поліцейські, проводячи процедуру огляду на визначення стану сп`яніння, повинні суворо дотримуватися вимог Інструкції, зокрема, спочатку повідомляти виявлені ознаки, а потім пропонувати пройти огляд.

Також суд погоджується із твердженням захисника про те, що підставою для вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові від проходження огляду, стало те, що поліцейськими не було роз`яснено водієві, що навіть при вилученні у нього посвідчення водія, йому буде видано тимчасове посвідчення на право керування ТЗ до прийняття судом відповідного рішення.

Відсутність у особи ознак нарктичного сп`яніння та його тверезість підтверджується відповідною виспискою із лікарні.

Протокол про адміністративне правопорушення містить лише інформацію про нібито вчинене ОСОБА_1 правопорушення, а відомості викладені в них не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, а отже він не може бути єдиним беззаперечним доказом винуватості останнього.

Надаючи оцінку долученим в судовому засіданні доказам, в їх сукупності, суд констатує, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що у ОСОБА_1 маються ознаки наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

У силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів не достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованих йому діяннях.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130 ч. 1, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Суддя О.О. Кузнєцова