Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/268/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України суддя Лященко В.Л.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Кушнікової К.-Е.А.,

особи яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності Головченко О.А.,

представників Миколаївської

митниці ДФС України Квасниці Ю.А.,

Голощапова А.О.

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Головченка О.А. на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 червня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є директором ТОВ «Смайтен», мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки «KIASORENTO», VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , загальною вартістю 98 000 грн., що становить 49 000 грн. с конфіскацією товару безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки «KIASORENTO», VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

За постановою судді, 06.09.2022 р. о 20.43 год. громадянин України ОСОБА_1 перемістив товар «гуманітарна допомога в умовах воєнного стану», а саме транспортний засіб марки «KIASORENTO», VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща, об`єм двигуна 2497 см. куб., тип двигуна дизельний, рік виготовлення 2003, на митну територію України через пункт пропуску на державному кордоні «Шегині Медика» у зоні діяльності митного поста «Мостиська», Львівської митниці, на підставі поданої ним до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 06.09.2022.

Згідно з Декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 06.09.2022 р., ОСОБА_1 заявив наступні відомості: 1. Прізвище, власне ім`я та по-батькові особи, що здійснює декларування « ОСОБА_1 »; 2. Прізвище, власне ім`я та по-батькові водія « ОСОБА_1 »; 3. Марка машини « ОСОБА_2 »; 4. Номер машини « НОМЕР_2 »; 5. Відправник «WALDEMAR MAREK»; 6. Отримувач «Військова частина НОМЕР_3 »; 7. Фактичне місце призначення розвантаження вантажу «м. Миколаїв КОД 08228725»; 8. Пункт пропуску «Шегині»; 9. Вид допомоги: 1. Товар/KNEJC33, Кількість/1, Об`єм/2497».

Також, до митного контролю ОСОБА_1 надав наступні документи: лист-звернення Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) від 03.09.2022 р. №б/н, свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_5 на вказаний автомобіль: паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 , виданий 04.04.2018 р. органом 6126.

Того ж дня, товар транспортний засіб марки «KIA SORENTO», VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , оформлений як гуманітарна допомога в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання та випущений на митну територію України. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вказаного товару підтверджується відомостями, що містяться в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

03.02.2025 р. на адресу Миколаївської митниці надійшов лист Військової частини НОМЕР_3 вх. №395/8.2/7.16-2-20 (вих. №1/116/7/12 від 31.01.2025), згідно якого Військова частина НОМЕР_3 транспортний засіб «КІА SORENTO», VIN № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , не отримувала, лист-звернення Військової частини НОМЕР_7 від 03.09.2022 № б/н офіційно не видавала, не підписувала та не реєструвала.

Відповідно до Службової записки Управління контролю та адмініструванню митних платежів Миколаївської митниці від 13.02.2025 р. № 15/15-01/492, станом на момент ввезення на митну територію України, митна вартість транспортного засобу особистого користування «КІА SORENTO», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, об`єм двигуна 2 497 см. куб., тип двигуна дизельний, рік виготовлення 2003, становить 98 000 грн.

Отже, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, вартістю 98 000 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення вказаного товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 06.09.2022 р., що містить неправдиві відомості щодо одержувача цього товару «Військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , КОД НОМЕР_4 » та підробленого листа-звернення Військової частини НОМЕР_3 від 03.09.2022 № б/н., тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник Головченко О.А. просить скасувати оскаржувану постанову.

Апелянт наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить, які саме неправдиві відомості вказані останнім в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою. На його думку матеріали справи не містять доказів неправдивості зазначених відомостей в декларації, також не надано доказів стосовно того, що наданий лист-звернення військової частини НОМЕР_3 від 05.09.2022 р., є підробленим. Вважає, що відсутні докази щодо неотримання військовою частиною НОМЕР_3 гуманітарної допомоги у вигляді автомобіля «KIA SORENTO», VIN № VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вказує на невірність визначеної митної вартості автомобіля, придбаного в Польщі, оскільки митницею використовувалась інформація з інтернет-ресурсу і стосувалась транспортних засобів невизначеної країни.

Вважає, що протокол складений з порушеннями прав ОСОБА_1 , без належного їх роз`яснення, без ознайомлення зі змістом протоколу, та просив суд закрити провадження відносно нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Головченка О.А. на підтримку апеляційної скарги, думку представників Миколаївської митниці ДМС України, які вважали постанову законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів МК України чи іншими законами України, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч. 1 ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

За ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості.

Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України характеризується діями, спрямованими на приховування переміщуваного через митний кордон України товару, що спричиняє певні негативні наслідки, а суб`єктивна сторона лише прямим умислом. Тобто, переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю повинно передбачати для експортера такого товару умисел щодо отримання певних переваг чи матеріальних благ внаслідок проведення такої незаконної зовнішньоекономічної операції.

Митний кодекс України визначає приховуванням від митного контролю як використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, що переміщуються через митний кордон України, або надання одним товарам вигляду інших, чи подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

У розумінні положень п. 57 ст. 4 МК України товари це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

За вимогами ст. 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу зокрема, шляхом, перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або закордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно п. 7 ст. 15 «Прикінцеві положення» Закону України «Про гуманітарну допомогу», на період дії воєнного стану Кабінет Міністрів України має право визнавати окремі категорії товарів, у тому числі підакцизні, не визначені у ст. 6 цього Закону, гуманітарною допомогою без здійснення процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному конкретному випадку.

Відповідно до пп. 69.5 п. 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, операції з добровільної передачі або відчуження коштів, товарів, у тому числі підакцизних, надання послуг на користь Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони без попереднього або наступного відшкодування їх вартості не вважаються операціями з реалізації для цілей оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 МК України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 р. № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» із змінами і доповненнями, на період воєнного стану пропуск через митний кордон України товарів гуманітарної допомоги, які включені до переліку категорій товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 р. № 224 «Про затвердження переліку категорій товарів, що визнаються гуманітарною допомогою без здійснення процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному конкретному випадку, на період воєнного стану та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань гуманітарної допомоги», здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання товаросупровідних документів або декларації, заповненої особою, що перевозить даний товар, за формою згідно з додатком 1, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до абз. 1 першого цього пункту, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

протоколом про порушення митних правил № 0012/UA504000/2025 від 03.03.2025 р., в якому вказані обставини порушення митних правил;

декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданою ОСОБА_1 , відповідно до якої, гуманітарною допомогою є транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

відомостями, що містяться в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України, в яких зазначено про переміщення транспортного засобу «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , як гуманітарна допомога саме ОСОБА_1 для військової частини НОМЕР_3 ;

листом командира військової частини НОМЕР_3 №1/116/7/12 від 31.01.2025 р. про те, що військовою частиною не замовлялось, не очікувалось та не надходив транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN НОМЕР_1 . Гарантійні листи командира військової частини НОМЕР_3 , які були надані митним органам України, при ввезенні зазначеного автомобіля на митну територію України офіційно не видавались, не підписувались та не реєструвались;

відомістю надходження гуманітарної допомоги через Львівську митницю на адресу військової частини військової частини НОМЕР_3 станом на 24.07.2023 р. (майно на обліку військової частини не перебуває), зокрема транспортного засобу «KIA SORENTO», НОМЕР_1 , № т.з. НОМЕР_8 .

Отже, твердження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про неотримання військовою частиною НОМЕР_3 гуманітарної допомоги у вигляді транспортного засобу «KIA SORENTO», VIN № НОМЕР_1 є безпідставними.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_3 від 31.01.2025 р. № 1/116/7/12 станом на 31.01.2023 р. майно у виді транспортного засобу «KIA SORENTO», VIN № НОМЕР_1 , на обліку військової частини не перебуває. Крім того, військова частина НОМЕР_3 не замовляла, не очікувала та не надходив вказаний транспортний засіб. Гарантійні листи командира військової частини НОМЕР_3 , які були надані митним органам України при ввезенні зазначеного автомобіля на митну територію України офіційно не видавались, не підписувались та не реєструвались.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що спочатку перетнув державний кордон з України через пункт пропуску пішки, волонтер передав йому автомобіль та лист, на підставі якого він мав в`їхати в Україну на цьому автомобілі. Повернувшись на територію України, він передав автомобіль особі у військовій формі.

Отже, ОСОБА_1 не заперечує факту переміщення транспортного засобу через державний кордон України, однак стверджує, що не був обізнаний про те, що автомобіль не призначався для потреб Збройних Сил України, як гуманітарна допомога.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на його необізнаність не звільняють його від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки досліджені судом першої та апеляційної інстанції докази підтверджують, що саме він ввіз на територію України транспортний засіб «KIA SORENTO», VIN № НОМЕР_1 , як гуманітарну допомогу, який, як з`ясувалося згодом, не був гуманітарною допомогою для Збройних Сил України.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про порушення прав особи при складенні протоколу та не ознайомлення з його змістом, слід зазначити наступне.

За матеріалами справи, ОСОБА_1 направлялись запити та запрошення щодо надання інформації з приводу переміщення зазначеного транспортного засобу, як гуманітарної допомоги, а також повідомлення щодо складання протоколу про порушення митних правил з роз`ясненням прав, що свідчить про дотримання представниками митниці вимог щодо повідомлення особи про наявне провадження.

Щодо вартості транспортного засобу, слід зазначити що, відповідно до службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Миколаївської митниці від 13.02.2025 р. №15/15-01/492, станом на момент ввезення на митну територію України, митна вартість транспортного засобу особистого користування автомобілю «KIA SORENTO», НОМЕР_1 , № т.з. НОМЕР_2 становить 98 000 грн., що було визначено на підставі раніше визначених митними органами митних відомостей на ідентичні або подібні товари на рівні від 94 009 грн. до 113 211 грн. для автомобіля «KIA SORENTO», 2003 року випуску.

Інших відомостей, які б спростовували зазначену інформацію ОСОБА_1 або його представником не надано.

За наведених обставин, висновки судді місцевого суду, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника Головченка О.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 червня 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва