Справа № 484/3703/25
Провадження №3/484/1797/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєва Н.А., за участю секретаря судового засідання Бикової О.П., особи, відносно якої складний протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , захисника Сотської С.О., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу, яка надійшла до суду 08.07.2025 від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, розлученого, має неповнолітню дитину, інвалідності не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

02.07.2025 о 15:35 за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її грубою нецензурною майкою, в наслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказуючи, що протягом кількох місяців між ним та його колишньою дружиною напружені відносини через розподіл спільного майна та порядок ним користування. 02.07.2025 між ними знову виникла конфліктна ситуація з приводу користування спільним ангаром, в якому вони зберігають зерно. Він намагався закрити ворота, а ОСОБА_2 не давала цього зробити. Потім вона стала його бити та штовхати. Між ними виникла сварка, в насідок якої вони викликали працівників поліції. По прибуттю, працівники поліції склали протоколи на нього та на неї. Вважає, що домашнє насильство він не вчиняв, оскільки ОСОБА_2 його провокує.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сотська С.О. просила провадження у справі закрити через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять докази вчинення ним саме домашнього насильства, оскільки конфліктна ситуація між сторонами виникла з приводу користування спільним майно. У протоколі не вказано, яке саме шкода психічному здоров`ю потерпілої була завдана. Крім того, у протоколі не вказана така кваліфікуючи ознака, як повторність, хоча протокол складний за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП. Протокол про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 був повернути для належного оформлення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Протягом останніх місяців між нею та її колишнім чоловіком напружені стосунки. ОСОБА_1 неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство, з цього приводу вона була змушена звернутись до психолога. 02.07.2025 вони були разом біля ангару за вказаною вище адресою. ОСОБА_1 почав її ображати, плювати у обличчя, чим принизив її гідність. Тому вона викликала працівників поліції. ОСОБА_1 також викликав працівників поліції, які склала протокол за вчинення домашнього насильства й відносно неї, але справа була закрита судом через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство та просила притягнути його до відповідальності.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Законодавством прямо не вимагається документального підтвердження таких наслідків у формі медичних висновків або експертиз, якщо обставини справи та поведінка кривдника свідчать про об`єктивну загрозу чи емоційний дискомфорт, яких зазнала потерпіла. Такі обставини можуть бути встановлені шляхом аналізу показань потерпілої, її звернень до поліції та інших доказів, наявних у справі.

Отже, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2025 о 17.15 до служби «102» від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 колишній чоловік ОСОБА_1 поводиться агресивно відносно неї, ображає її та принижує її гідність.

Відповідно до протоколу прийняття заявим про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.07.2025 ОСОБА_2 вказала, що 02.07.2025 колишній чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її, плював в обличчя, принижував її гідність.

Вказані обставини потерпіла підтвердила в судовому засіданні.

02.07.2025 був виданий терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , що доказом реальності загроз, які походили від ОСОБА_1 , оскільки такий припис виноситься лише за умови встановлення безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, ОСОБА_1 був притягнути до відповідальності постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.01.2025 за вчинення відносно ОСОБА_3 домашнього насильства 22.12.2024 (справа №484/133/24) та постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.03.2025 за вчинення відносно ОСОБА_3 домашнього насильства 21.02.2025 (справа №484/756/25). Неодноразові звернення до поліції є додатковим підтвердженням того, що дії ОСОБА_1 викликали у потерпілої обґрунтовані побоювання за свою безпеку.

Під час судового розгляду був досліджений відеозапис з камери спостереження, з якого вбачається, що біля ангару знаходиться дві особи, однак з яких закривала гараж, інша відкривала. Однак цей запис не спростовує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник в судовому засіданні наполягала на тому, що наявність сварок, конфліктів та непорозумінь між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною, як наслідок непорозумінь з приводу користування спільним майном не є домашнім насильством.

Однак відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство охоплює не лише фізичний, але й вербальний або емоційний тиск. Регулярний психологічний тиск і образи не є звичайними побутовими конфліктами, а становлять форму емоційного насильства, якщо потерпіла особа відчуває загрозу або шкоду своєму психічному здоров`ю. Відтак, навіть якщо причиною конфлікту були побутові чи майнові розбіжності, це не виключає того, що поведінка ОСОБА_1 мала форму психологічного насильства, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Сукупність вказаних доказів на думку суду є достатніми для встановлення того, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність судом не встановлені.

Враховуючи викладене вище, характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, суд вважає за необхідне призначити йому стягнення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1020 грн 00коп., роз`яснивши строки та порядок виконання постанови про накладення штрафу, та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу, передбачені ст.ст.307, 308 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605грн 60коп

Керуючись ст. ст. 33, 36, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1020 (однієї тисячі двадцяти) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Н.А.Медведєва