РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 3/510/939/25

Справа № 510/1349/25

09 вересня 2025 року м. Рені Одеської області

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Гончарова-Парфьонова О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, не працюючого, який проживає у АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -

встановив:

18 червня 2025 року о 16 годині 10 хвилин, на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в районі прикордонного знаку № 1352 на відстані 800 м від лінії Державного кордону України з Румунією, було виявлено ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 знаходився у прикордонній смузі, особи, які перебували у прикордонному наряді «КрП» прийшли до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки спроби незаконного перетину Державного кордону України поза пунктом пропуску.

Таким чином, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явися, у матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої він вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Крім того, про дату, час та місце судового розгляду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено всіма доступними суду засобами: поштовим зв`язком та за допомогою SMS-повідомлення, про що свідчать наявні в матеріалах справи повернуті листи з повідомленням та довідки про доставку SMS.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, явка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд вважає, що розглядати справу можливо без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, незважаючи на наявність заяви про визнання вини, оскільки, вказаний факт не може бути достатнім доказом, що правопорушення дійсно мало місце, за відсутності інших належних доказів.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 004226Е від 18 червня 2025 року відсутні будь-які відомості стосовно обставин, при яких ОСОБА_1 «було виявлено», не зазначено конкретних дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спрямованих на незаконний перетин Державного кордону України поза пунктом пропуску.

Аналогічна неточність є й у рапортах старшого прикордонного наряду «КрП» впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) та старшого зміни прикордонних нарядів впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 18 червня 2025 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка щодо проведення інтерв`ювання затриманого правопорушника на дільниці відповідальності ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якій зазначено, що 18 червня 2025 року, ОСОБА_1 на власному автомобілі «Mersedes», рухався по автодорозі Одеса Рені у напрямку с. Новосільське, маючи намір «залишити транспортний засіб та продовжити рух пішки до лінії державного кордону».

Таким чином, всі наявні у матеріалах справи докази протирічать один одному та мають неточності, а обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП ґрунтується виключно на припущеннях різних посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Крім того, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу доказів, які є у матеріалах справи, та які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким не має розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Так, у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 не має жодного доказу, який би поза розумним сумнівом свідчив про те, що правопорушення дійсно мало місце и дійсно було вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Отже, у даному випадку, відсутні достатні, допустимі та безсумнівні докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 247, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова