Справа № 524/8849/25
Провадження 3/524/2634/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, працює: ВКП «Котлогаз», електромонтажник, проживає: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

30.06.2025 о 14год. 30хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що полягали у нанесенні удару по плечі та образах нецензурною лайкою, внаслідок чого завдано шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Давиденко К.С. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП про що подала письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Судом було задоволено її клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак у призначений судом час потерпіла на зв`язок із судом не вийшла.

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_1 30 червня 2025 року попросив звозити його до дитячого садочка забрати дитину. Він погодився. Разом приїхали до приватного садочка, який розташований по вулиці Сумській м. Кременчука. ОСОБА_1 повернувся з дитиною та сів у автомобіль. Потім почув як двері автомобіля відчинилися та жінка почала забирати дитину. Чи наносив хтось комусь тілесні ушкодження він не бачив. Бачив тільки як жінка намагалася забратим дитину, а ОСОБА_1 відштовхував її руки, при цьому обидва голосно кричали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка, захисника, переглянувши долучений захисником відеозапис вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що , крім іншого, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №399828 від 30.06.2025;

- протоколом про прийняття заяви про подію,

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ,

- копією термінового заборонного припису,

- рапортом поліцейського;

- відеозаписом з камер відеоспостереження,

та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає безпідставними твердження захисника про те, що матеріалами справи не доведено факт вчинення домашнього насильства.

Проаналізувавши матеріали справи , зокрема пояснення свідка та письмові пояснення інших учасників, суд приходить до висновку, що надані пояснення узгоджуються між собою та свідчать про те, що поведінка ОСОБА_1 , яка полягала у формі активних дій та висловлювань, має ознаки домашнього насильства, та, очевидно, могла спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статі, яка передбачає відповідальності за вчинене.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, той факт, що останній проходить військову службу в ЗС України, що може мати наслідком не можливість відвідувати програму для кривдників, суд не вбачає підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.. на користь держави.

Стягувач: Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, адреса: 39600 Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, проживає: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 (шістдесят) коп. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Полтавській області, , адреса: 36000 м. Полтава, вул. Соборності, 17.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, проживає: АДРЕСА_1 .

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 680 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Олександр ГУСАЧ