Справа № 125/1576/24
Провадження № 33/801/819/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 25 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 25 липня 2024 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП України та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14.07.2024 о 01 год. 00 хв. по вул. Довбуша в м. Бар Жмеринського району Вінницької області керував транспортним засобом «Land Rover Freelander» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер 6810». Результат огляду 0,80 проміле.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 08.02.2025 о 01:57 год. в м. Бар Жмеринського району Вінницької області по вул. Наливайка, керував транспортним засобом «Scoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкогольного з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою суду від 05.05.2025 року об`єднано в одне провадження адміністративні матеріали 125/1576/24 та 125/404/25 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Постановою суду від 11.02.2025 року зупинено провадження у справі до звільнення з військової служби ОСОБА_1 .

Постановою суду від 05.05.2025 року відновлено провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Барського районного суду Вінницької області від 25 липня 2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження по справі. З рішенням суду не погоджується, так як вважає, що останнє є необґрунтованим та помилковим. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що суд розглянув справу у його відсутність, хоча останній заявляв клопотання, про бажання приймати участь в судовому засіданні. Крім того вважає, що матеріали справи не містять допустимі та переконливі докази вини останнього.

В судове засідання апеляційного суду ні на 26 серпня 2025 року ні на 16 вересня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, однак направив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою на обидві дати.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Поважні причини мають бути доведені належними доказами.

З урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність особи, яка не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно до п.2 ч.1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності з п.6 ч.1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 1. поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 768588 вбачається, що ОСОБА_1 14.07.2024 о 01 год. 00 хв. по вул. Довбуша в м. Бар Жмеринського району Вінницької області керував транспортним засобом «Land Rover Freelander» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними алкотестера, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,80%, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, де зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено протягом одного року з моменту вчинення правопорушення

Подія, яка є предметом розгляду цієї справи сталася 14 липня 2024 року про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №768588 від 14.07.2024 року.

Відтак строк накладення адміністративного стягнення закінчився 14 липня 2025 року, тому з урахуванням правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки доказів та з`ясовування винуватості чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 липня 2024 року серії ААД №768588, а провадження у справі в цій частині підлягає закриттю в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241470 вбачається, що ОСОБА_1 08.02.2025 о 01:57 год. в м. Бар Жмеринського району Вінницької області по вул. Наливайка, керував транспортним засобом «Scoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкогольного з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, де зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Таким чином, дії ОСОБА_1 згідно протоколу серії ЕПР1 № 241470 від 08.02.2025, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факти, що вказані в протоколі, підтверджують наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загально прийнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" та "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

При накладенні адміністративного стягнення суд апеляційної інстанції враховується особу, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд виснує про наявність підстав для її часткового задоволення: постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2024 року слід скасувати, та прийняти нову постанову.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Барського районного Вінницької області від 25 липня 2025 рокускасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 липня 2024 року серії ААД №768588 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин