Справа № 504/3557/25
Номер провадження 3/504/1879/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином за допомогою електронної повістки, надісланої на номер мобільного телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмовому поясненні останнього. Отже, ОСОБА_1 є таким, що повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, а судом вжито всіх заходів, щодо надання останньому можливості брати участь у судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 01.09.2025 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , із застосуванням мобільного телефону, погрожував та висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї тітки ОСОБА_2 , чим завдав їй шкоду психічному здоров`ю та вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року серії ВАД №107000;

- письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно змісту яких останній 01.09.2025 року близько 13.00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання, зателефонував до своєї тітки ОСОБА_2 та хотів поспілкуватися з приводу продажу його будинку, при цьому нецензурну лайку він не вживав;

- письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , згідно змісту яких 01.09.2025 року о 13.56 до неї зателефонували з номеру телефону ОСОБА_1 та представились представником адвокатури, однак коли вона зрозуміла, що це її племінник ОСОБА_3 , він почав виражатись на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого в неї погіршився стан та вона зателефонувала до своєї дочки та попросила її приїхати, після чого близько 15.00 години вона помітила біля свого паркану ОСОБА_1 та в них виникла суперечка з приводу майна, після чого ОСОБА_1 пішов, залишивши її в поганому стані здоров`я;

- письмових пояснень ОСОБА_4 від 01.09.2025 року, яка пояснила, що 01.09.2025 року близько 13.00 години до неї зателефонувала її матір ОСОБА_2 та повідомила, що до неї приходив її племінник ОСОБА_1 , який погрожував їй фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, після чого вона одразу поїхала до матері та на місці викликала поліцію;

- копією термінового заборонного припису від 01.09.2025 року стосовно ОСОБА_1 , згідно якого останньому заборонено вхід та перебування в місці проживання ОСОБА_2 та в будь-який спосіб контактувати з останньою строком на 10 діб;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 , в якій визначено рівень небезпеки «низький» та електронним рапортом від 01.09.2025 року за повідомленням зі служби 102 по факту вчинення домашнього насильства; протокол прийняття заяви ОСОБА_2 від 01.09.2025 року.

- показаннями потерпілої, що надані суду під присягою, які відповідають її письмовим поясненням, що долучені до протоколу. Додатково потерпіла зазначила, що до 01.09.2025 із ОСОБА_1 не спілкувалась тривалий час. 01.09.2025 року ОСОБА_1 зателефонував до потерпілої та почав її ображати нецензурною лайкою, обзивати, погрожував відібрати майно потерпілої. Потерпіла повідомила, що не за довго до події помер її син, вона є особою похилого віку (83 роки), інвалідом, а тому в неї після сварки із ОСОБА_1 піднявся артеріальний тиск до 190 і вона була вимушена викликати швидку та приймати медикаменти;

- показаннями свідка ОСОБА_4 , які надані в судовому засіданні під присягою, і які повністю відповідають її письмовим поясненням.

Досліджені докази є належними та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. При цьому, письмові пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не застосовував нецензурної лайки до тітки під час їх телефонної розмови, суд відхиляє, як такі, що не відповідають дослідженим доказам у справі. Мало ймовірним та нелогічним є обмовляння ОСОБА_1 його тіткою, з якою останній вже тривалий час не спілкується, а нормальна розмова ОСОБА_1 із його тіткою ОСОБА_2 не могла викликати відповідну реакцію у формі повідомлення служби «102», погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 , приїзд до матері її доньки, що мало місце безпосередньо після події, тощо.

Диспозиція статті 173-2 КУпАП (у редакції Закону України 22.05.2024 № 3733-IX) передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, його вина є доведеною, кваліфікація його дій за ч.1 ст. 173-2 КУпАП вірна.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинені адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення - вчинення насильства відносно дружини, особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст.173-2, 251, 252, 256, 278, 279, 283, 284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Суддя А. В. Якимів