Справа 362/4673/25
Провадження 3/362/1905/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2025 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відпoвіднo дo прoтoкoлу серії ЕПР1 № 352306 від 05.06.2025, 05.06.2025 о 14:50 год. у с-щі Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 48, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. 10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом, не був уважним, не переконався у безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив свою винуватість у скоєному правопорушенні і пояснив, що того дня на своєму автомобілі у вказаних протоколі місці та час рухався заднім ходом, маючи намір зайняти свою смугу для руху. Впевнився, що не створює перешкод як попереду, так і позаду, здійснив рух заднім ходом, виїхав на свою смугу для та зупинився, включивши передню передачу. Тоді відчув удав в задню частину свого автомобіля. Запевнив суд, що перед початком руху переконався у відсутності будь-яких перешкод та об`єктивно не міг здійснювати рух заднім ходом у випадку наявності там перешкоди, так як його автомобіль обладнаний системою безпеки, яка унеможливлює такий рух при наявності перешкоди. Вважає, що саме водій ОСОБА_2 , який рухався заднім ходом, не переконався в безпечності цього маневру та здійснив зіткнення з його автомобілем, коли він ввімкнув передню передачу та мав намір їхати вперед.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Устенко І.О. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1918760 від 09.06.2025 та договору про надання правничої допомоги № 405 від 09.06.2025) підтримав пояснення ОСОБА_1 . Наголосив, що за вказаної ДТП протоколи були оформлені на обох водіїв за п. 10.9 ПДР України. Зауважив, що зі змісту протоколу щодо водія ОСОБА_2 видно, що йому ставиться в провину порушення п. 10.9 ПДР України в результаті чого він скоїв наїзд на припаркований автомобіль Тойота НОМЕР_1 . Вважає, що даний факт підтверджує пояснення ОСОБА_1 про його об`єктивну неможливість рухатись заднім ходом через наявну на його автомобілі «систему допомоги водію», яка є справною. Звернув увагу суду на фотознімки ушкоджень обох автомобілів і їх локалізацію, які, на його думку, свідчать про те, що автомобіль Toyota Land Cruiser під керуванням ОСОБА_1 виїхав з місця для паркування, зупинився, має намір розпочати рух вперед, і у цей момент автомобіль Renault Megane під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом, здійснює зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser. Просив суд закрити провадження у справі за відсутності у діях водія ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 (інший учасник ДТП) у судовому засіданні пояснив, що того дня він приїхав до відділення «ПриватБанку» та зупинився на узбіччі вздовж тротуару поряд з ним (зустрічна смуга відносно його руху). Закінчивши свої справи, мав намір здійснювати рух на автомобілі заднім ходом ,щоб розвернутися у прилеглій вулиці, переконався у відсутності перешкод та почав рух назад. Вся його увагу була зосереджена на ліву сторону, так як там був пішохідний перехід. Коли рухався відбув незначний удар. Подумав, що наїхав на бордюр. Однак потім стало відомо, що відбулось зіткнення автомобілів. Наполягав на винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, що стало причиною ДТП, який, на його думку, перед рухаючись заднім ходом не переконався, що позаду нього по зустрічній смузі руху відсутні автомобілі.

У ході судового розгляду до суду надійшло клопотання сторони захисту про витребування з відділення «ПриватБанк» інформації з камер зовнішнього нагляду, яке залишено без розгляду за клопотанням захисника.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, дійшов до висновку про таке.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 , які надавав 05.06.2025 після ДТП, видно, що він рухався на автомобілі Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , та припаркувався по вул. Київська, 48 в смт. Калинівка Фастівського району Київської області. Завершивши свої справи, здійснив виїзд з місця паркування та зайняв свою смугу для подальшого руху і відчув удар в задній бампер свого автомобіля та зупинився. Наїзд на його автомобіль здійснив автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 .

Водій ОСОБА_2 надав 05.06.2025 письмові пояснення, що ДТП сталась 05.06.2025 у смт. Калинівка Фастівського району Київської області по вул. Залізнична, 48. Він приїхав до відділення «ПриватБанк», після відвідування якого він сів до автомобіля, поглянув у дзеркала заднього виду, переконавшись у безпечності руху, почав рух назад для виконання маневру розвороту. У цей момент відчув зіткнення.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2025 видно, що транспортні засоби отримали такі ушкодження: Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 - задній бампер зліва; автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 задній бампер справа. Також з цього доказу убачається місце зіткнення та напрямок руху кожного з автомобілів до пригоди.

Також судом досліджено фотознімки, де зафіксовано місце ДТП, розміщення обох автомобілів та отримані обома автомобілями механічні пошкодження, а саме на автомобілі Toyota Land Cruiser пошкоджено задній бампер з напрямком пошкоджень зліва направо (початок яких знаходиться по середині бамперу), а в автомобілі Renault Megane пошкоджено кут заднього правого бампера з напрямком пошкоджень зліва направо.

У судовому засіданні обоє водіїв підтвердили, що на цих фототаблицях зображено їхні автомобілі після ДТП, а тому у суду відсутні сумніви, що ці докази стосуються предмету доказування по цій справі.

Крім того, з наданої стороною захисту інструкції «Системи допомоги водію» вбачається, що у разі виявлення радарним датчиком іншого автомобіля, який наближається зліва або справа позаду автомобіля та визначення системою високої ймовірності зіткнення, ця функція активує гальма, щоб уникнути удару виявленого автомобіля.

Щодо твердження сторони захисту про винуватість водія ОСОБА_2 у цій ДТП, то суд наголошує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом лише стосовно конкретної особи та в межах висунутого їй обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення. Отже, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності п. 10.9 ПДР України. А тому суд не дає оцінки доводам адвоката про можливі порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 у цій же ДТП, оскільки вони виходять за межі даної справи.

Беручи до уваги наведені положення Правил дорожнього руху, а також обставини ДТП, які були встановлені за результатами судового розгляду, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що водій ОСОБА_1 , пересвідчився у відсутності перешкод виїхав з місця паркування транспортних засобів, мав намір розпочати рух прямо, не міг передбачити, що автомобіль, який стояв позаду, почне рух заднім ходом по зустрічній смузі для свого руху.

Отже, на думку суду, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували фактичні дані, які відображені у вищезазначеному протоколі щодо недотримання водієм ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу статті 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, які за аналогією права із кримінальним процесом притаманні і КУпАП, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 cт. 247 КУпAП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко