Єдиний унікальний номер: 378/1039/25
Провадження № 3/378/340/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП притягувався 07.04.2025 року, за ст. ст. 126 ч. 5, 130 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , якого постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 07.04.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування 21 березня 2025 року скутером з ознаками аклогольного сп`яніння, 30.07.2025 о 17 годині 09 хвилин в селищі Ставище по вул. Цимбала Сергія керував мопедом HONDA DIO, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_2 , якого постановою ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 21.03.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 30.07.2025 о 17 годині 09 хвилин в селищі Ставище по вул. Цимбала Сергія керував мопедом HONDA DIO, без державного номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

На виклик суду ОСОБА_2 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином за вказаною ним під час складання протоколу адресою (селище Ставище, вул. Зелена, 45, Білоцерківського району Київської області). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Поштові відправлення із судовими повістками про виклик в судове засідання 26.08.2025 та 10.09.2025 двічі повернулось до суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 37, 38). В обох протоколах про адміністративне правопорушення від 30 липня 2025 року, в яких ОСОБА_2 поставив свій підпис, в графі „місце проживання (перебування)» зазначено місцем проживання останнього вищевказану адресу, іншої адреси ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 було відомо, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 126 ч. 5, 130 ч. 2 КУпАП, що підтверджується його підписами в них та відеозаписом.

Постановою від 11 серпня 2025 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/1039/25, провадження №3/378/340/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ЄУН 378/1041/25, провадження №3/378/341/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер 378/1039/25, провадження №3/378/340/25.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Правопорушення згідно ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 вказаної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Проте, вимоги вищевказаних норм ПДР ОСОБА_2 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_2 у порушенні пунктів 2.1 «а» та 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 30.07.2025 року серії ЕПР1 № 407376 та ЕПР1 № 407391, які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протоколи були підписані особою, яка їх склала, та безпосередньо ОСОБА_2 ,

- даними відеозапису з бодікамер поліцейських на оптичних дисках, якими зафіксовано факт зупинки ОСОБА_2 на мопеді, о 17:10:10 на запитання поліцейських куди той прямує, останній повідомив, що їде на заправку; поліцейський висловив ОСОБА_2 підозру, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння по виявленим ознакам: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву, після чого працівником поліції неодноразово було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в лікарні; зафіксовано факт відмови останнього від проходження такого огляду; поліцейським роз`яснено наслідки такої відмови та складено протоколи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП на місці зупинки, ознайомлено останнього з протоколами та вручено йому другі примірники вказаних протоколів.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 07.04.2025 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а. с. 8 11).

Згідно довідки батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області від 31.07.2025 та витягу із бази «Армор» («Адмінпрактика») ОСОБА_2 постановою ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 21.03.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 гривень (а. с. 25, 26).

Таким чином, вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 5, 130 ч. 2КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. .

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та терміном, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 605.60 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36 ч. 2, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак