Справа № 203/5821/25
Провадження № 3/0203/1974/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

12 вересня 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Черваньова Ю.М., за участю прокурора Корнієнко К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , яку відповідно до розпорядження начальника Селидівської МВА Покровського району Донецької області № 32-к від 23.01.2025 року звільнено у зв`язку з припиненням повноважень старости Українського старостинського округу з 31 січня 2025 року, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог частини 1 статті 45, п.2-7 р.ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, 06.03.2025 року подала декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вину у вчиненні правопорушення визнала у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена матеріалами справи, просила суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з припиненням повноважень старости Українського старостинського округу з 31 січня 2025 року, а декларацію при звільненні за період з 01.01.2025 по 31.01.2025, яку повинна була подати до 03.03.2025 року, подала з порушенням встановленого строку, а саме 06.03.2025 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене 1 статті 172-6 КУпАП.

Дата несвоєчасної подачі декларації є датою вчинення адміністративного правопорушення. Поважних причин несвоєчасного подання декларації судом не встановлено, відповідно до пояснень ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала у повному обсязі.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасному без поважних причин поданні декларації при звільненні, доведена у повному обсязі.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, ступінь її вини, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 172-6, ст.ст. 283, 284 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Ю.М. Черваньова