Справа № 948/601/25
Номер провадження 3/948/196/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., за участю: секретаря Ткач Н.М., захисника Задорожної В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

08.07.2025 о 21 год 09 хв ОСОБА_1 керував автомобілем DaewooSens днз НОМЕР_1 по вул. Центральній, 31, в с. Кошманівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6810», чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надав (а.с. 2).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно, а саме, шляхом СМС-повідомлення за його заявою (а.с. 8, 15), через свого захисника адвоката Задорожної В.О. направив клопотання, у якому просить судові засідання у даній справі проводити без його участі, оскільки він перебуває за кордоном і не може бути присутнім на судовому розгляді, провадження у справі просить закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, також зазначив, що свої письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі підтримує в повному обсязі (а.с.28).

Одночасно ОСОБА_1 через захисника - адвоката направив письмові пояснення, у яких просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення мотивуючи таким.

З протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується та вважає, що він складений за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Повідомив, що він 08.07.2025 року о 21 год. 00 хв. на прохання знайомого відвіз автомобіль до його батьків. Після того, як він припаркувався біля будинку та вже виходив з автомобіля напроти нього зупинився поліцейський автомобіль, при цьому вони не повідомили причини з якої вони до нього підійшли та почали звинувачувати в тому що ніби у нього було увімкнене дальнє світло фар та не увімкнув поворот перед маневром. Без причини почав запитувати чи не вживав він алкогольні напої та вимагав подихати йому в обличчя, що він і зробив, звинувачуючи його в тому, що він ухиляється від цієї пропозиції він сам запропонував продути «Драгер», так як алкогольні напої тривалий час не вживає по причині загострення хронічних хвороб.

Також повідомив, що поліцейський декілька разів намагався ніби відмовити його від проходження огляду, перепитуючи чи дійсно він нічого не вживав, бо має дивний запах з рота.

ОСОБА_1 повідомив, що в той день приймав лікарський препарат «Синупрет в краплях» та на вказану інформацію поліцейський повідомив, під дією лікарських препаратів керувати автомобілем заборонено та наказав проходити огляд з допомогою алкотестера «Драгер».

Продувши прилад був здивований отриманим результатом, чого не могло бути, після чого поліцейські говорили, у разі незгоди з результатом, то можуть проїхати до медичного закладу, при цьому повідомили, що процедура там буде такою самою та переконували у точності даного пристрою.

Також повідомив, що не відповівши поліцейським чи бажає він їхати до медичного закладу, він не відповів, але його вагання швидко закінчились, коли у його присутності поліцейський зателефонував до ТЦК та СП та повідомив про нього, але враховуючи те, що він наразі оформляє відстрочку нічого не став говорити і вирішив якомога скоріше піти додому. На його думку, в подальшому, працівники поліції навмисно почали затягувати час, але він підписав документи, надав письмові пояснення і встиг піти від них.

За вказаних обставин, він вважає, що працівники поліції грубо порушили його права, починаючи з моменту, коли вони безпідставно підійшли до припаркованого автомобіля, без виявлення жодної ознаки алкогольного сп`яніння змусили самостійно пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, встановивши, що він має хронічні хвороби шлунку та вживає лікарські препарати фактично відмовили у проведенні огляду в медичному закладі, здійснення морального тиску, шляхом виклику працівників ТЦК та СП, до моменту формального, в порушення процедури, складання та зачитування протоколу.

У зв`язку з наведеним, вважає, що всі сумніви в даному випадку, у відповідності до ст.62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому вважає, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Крім цього, зазначив, що будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ним даного правопорушення працівниками поліції не надано, а тому просить суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 26,27).

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1

09.09.2025 року на електронну пошту суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Задорожної В.О. надійшло клопотання (а.с.29-37), у якому вона просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення зважаючи на таке.

З протоколом про адміністративне правопорушення вони не погоджуються та вважають, що докази у справі є неналежними та недопустимими, оскільки вони зібрані всупереч нормам законодавства.

Захисник зазначила, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» в частині безпідставного зупинення транспортного засобу, точніше взагалі відсутності зупинки.

Звернула увагу на те, що ані додані до матеріалів справи відеозаписи, ані протокол, ані додатки до нього не містять жодних доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відеозаписом не зафіксовано того факту, що поліцейські здійснювали вимогу, спрямовану на зупинку автомобіля, тоді як поліцейський просто підійшов до припаркованого автомобіля.

Також зазначила оскільки автомобіль взагалі не було зупинено, тобто з порушенням вищевказаного законодавства, а тому керуючись практикою Європейського Суду з прав людини вважає неприпустимими всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, зокрема і протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим зазначила, що працівниками поліції також було грубо порушено Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Поліцейськими було здійснено необгрунтовану вимогу показати вміст багажника автомобіля, лише для змушування водія вийти з автомобіля.

Крім цього, зауважила, що вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння без фактичного встановлення ознак сп`яніння або взагалі за відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. За результатами озвучення поліцейським неіснуючих ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотесту Драгер.

Працівником поліції не було проінформовано про порядок застосування даного приладу, а лише вказав на дії, які він мав вчиняти для його продування.

Після проведеного огляду ОСОБА_1 з результатом не погодився повідомивши поліцейським про те, що крім ліків він нічого не вживав та і не міг вживати, так як тільки повертається з роботи. В подальшому, правоохоронець замість належного роз`яснення водієві положень Інструкції щодо його дій у разі незгоди з результатом огляду проведеним на місці зупинки повідомив, що Драгер є сертифікований і там все таке саме.

Сторона захисту зазначила, що саме неналежна пропозиція (а не вимога), висловлена поліцейським без роз`яснення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та нероз`яснення наслідків відмови від такої пропозиції була сприйнята ОСОБА_1 не як законна вимога, а як можливість вибору, яка вже ні на що не впливає, а тому водій так і не зміг зрозуміти для себе, що і з якою метою йому було це запропоновано, якщо за роз`сненнями процедура нічим не відрізнятиметься, що в результаті змусило ОСОБА_1 погодитися із отриманим результатом.

За вказаних обставин сторона захисту на підзахисний вважають, що працівниками поліціцї була порушена процедура проведенян огляду на стан алкогольного сп`яніння, як наслідок висновки результатів огляду, які стали підставою для складення протоколу стсоовно ОСОБА_1 не можуть вказувати на наявність у нього алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а тому не можуть бути покладені в основу його винуватості, оскільки огляд проведений з порушенням вимог ст.266 КупАП та положень вказаної Інструкції не може вважатися дійсним.

Разом з цим, зазначила, що ОСОБА_1 в ході розмови з поліцейськими повідомляв про те, що хворіє на шлункову хворобу та вживання ряду препаратів, які могли б вплинути на такий результат, а алкоголь не може вживати через фізіологічну неможливість, але поліцейським було проігноровано вимоги законодавства та не направлено його для проведення обов`язкового медичного огляду лікарем.

Також уважає, що об`єктивна сторона у протоколі не розкрита.

Адвокат звернула увагу на інформацію надану уповноваженими особами щодо газоаналізатора Драгер 6810 про те, що для цих приладів рекомендована заміна електрохімічних сенсорів через 5 років для підтримки максимальної ефективності його роботи, але у цих приладів вказана заміна не здійснювалась з моменту їх ввезення на територію України, а тому їх результат може бути непрогнозовано нестабільним.

Сторона захисту зауважила, що чек проведеного тесту не зазначений поліцейським до якого протоколу здійснювалося тестування на алкоголь, і не зазначено у протоколі, яким же тестом встановлено стан сп`яніння ОСОБА_1 , що є порушенням законодавства, а тому просить суд визнати отриманий за допомогою спеціального технічного приладу Драгер Алкотест 6810 результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 неналежним та недопустимим доказом.

Окремо адвокат зазначила, що додані до протоколу відеозаписи лише фіксують і констатують здійснення правоохоронцями дій процесуального характеру та процес відеозапису переривається умисно працівниками поліції ще до завершення оформлення матеріалів, що є грубим порушенням Інструкції.

У зв`язку з наведеним, вважають, що працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх на підтвердження того, що останній своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О. підтримала своє письмове клопотання та просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши захисника, та, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення (а.с. 2);

-направленням, актом огляду та результатами тестування на алкоголь, у яких зафіксовано у ОСОБА_1 08.07.2025 о 21:14 год 0,61 %о (а.с. 4, 5, 7);

-відеозаписом з місця пригоди, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому стверджував, що вживав ліки, а не алкоголь. Також зазначив, що раніше притягався до адміністративної відповідальності за таке ж правопорушення (а.с. 9).

Згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно д ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішні справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Доводи особи, який притягається до відповідальності та його захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції є неспроможними, оскільки спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю, не викликає сумнівів у своїй достовірності та безумовно підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем DaewooSens днз НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння за встановлених судом обставин.

На відеозаписі ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем та не погоджується що ввімкнено дальнє світло та покажчик повороту.

Щодо доводів сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення за порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України не містить зазначення ознак сп`яніння, які були виявлені в останнього та які давали працівникам поліції підстави вважати, що ОСОБА_1 керував авто в стані алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними.

Так, протокол за порушення вимог п.2.9 а ПДР складений щодо ОСОБА_1 у зв`язку з керуванням ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено роздрукованим чеком Драгера з результатом 0,61%, а ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою для проходження огляду на стан сп`яніння зазначені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. За умови, що працівниками поліції було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, останні позбавлялись обов`язку зазначати в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння.

До того ж пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Що стосується доводів про те, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про незгоду з результатами проведеного огляду за допомогою приладу Драгер, однак йому не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чим порушено процедуру проведення огляду, то вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, як ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 0,61%, незгоду з результатом проведеного огляду не висловлював, а також підписав чек Драгера в графі про підтвердження ідентичності результату. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду, у тому числі повідомлено про можливість проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 потрібно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик