Справа № 766/7958/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 18.05.2025 року о 13 год. 01 хв. в м. Херсон, вул. 200 річчя Херсона, буд. 7, керував транспортним засобом Renault Sandero, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, висновок №1723 від 18.05.2025 року. Від керування відсторонений та авто залишилось на місці зупинки. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На адресу суду надійшли заперечення на протокол ОСОБА_1 , у яких останній зазначив про сумніви у достовірності газоаналізатора, відсутність фіксації цифрових показників результатів проведеного тестування на стан алкогольного сп`яніння. Вказав про не допустимість у якості доказу відеозапису та відсутності, як доказу, акту медичного огляду. Просив виключити з числа доказів акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів тазакрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу та довідка про доставку повідомлення у додаток "Viber".

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №600520 від 18.05.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.9 а) ПДР України;

-відеофайл;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

-висновок КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР № 1723 від 18.05.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

-зобов`язання про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

-довідка, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 20.01.2012 року;

-рапорт.

Огляд проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

Згідно зі ст. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про сумніви у достовірності газоаналізатора, відсутність фіксації цифрових показників результатів проведеного тестування на стан алкогольного сп`яніння, щодо недопустимості у якості доказу відеозапису та відсутності, як доказу, акту медичного огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №600520 від 18.05.2025 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, так в ньому зазначені дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, тощо.

Також, протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та підпис особи, яка ознайомлена.

Суд зазначає, що не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і його посилання на неналежність доказу відеозйомки, оскільки, хоча відеозапис дійсно не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

З долученого відеозапису вбачається, що після продуття газоаналізатора працівником лікарні ОСОБА_1 було зазначено про результати, а саме: «2,28%».

Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання з боку ОСОБА_1 не вбачається, жодних зауважень щодо справності технічного засобу Alcotest Drager, вимоги про надання водію сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від ОСОБА_1 не надходило.

Заперечення ОСОБА_1 на відсутність акту медичного огляду не береться судом до уваги, оскільки згідно п. 19 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Щодо посилання ОСОБА_1 на неналежність та недопустимість акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів суд зазначає наступне.

Згідно п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Тобто, розділ ІІ вказаної Інструкції стосується проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Натомість, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладуКНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, як передбачено розділом ІІІ Інструкції та в порядку передбаченому КУпАП, за результатами якого лікарем КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, було складено висновок, що, у даному випадку, є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як доказ, не є визначальними і не впливає на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Переконливих доводів, які були б підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, 130, ст.ст.250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300)

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова