Головуючий у суді першої інстанції: Патієвич А.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 369/4790/25

провадження № 33/824/3334/2025

1 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 14.03.2025 о 22 год. 00 хв, по автодорозі М-06, 23 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 0275», що зафіксовано на бодікамері «Motorola vb400» № 470367, № 470567, що підтверджується тестом № 890 від 14.03.2025, результат огляду становить 1,15 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги,зазначає про те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст..ст.7,9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення та всебічно не з`ясував всіх обставин події у даній справі. Розгляд справи відбувся без нього.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що він отримав копію постанови лише 22 травня 2025 року та не був знайомий з матеріалами справи.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Захисник Рожковича В.Ф. адвокат апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2025 серії ЕПР1 № 271620; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2025, відеозаписом, на якому зафіксовано огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 0275», чеком-роздруківкою результатів огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 0275» (тест № 890 від 14.03.2025, результат огляду становить 1,15 проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою поліцейський УПП в Київській області лейтенант поліції Лисенко О.Ю., дії якого ОСОБА_2 оскаржені не були.

В матеріалах справи міститься чек-роздруківка результатів огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 0275» (тест № 890 від 14.03.2025, результат огляду становить 1,15 проміле), який підтвердив ОСОБА_1 своїм підписом.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому зазначено, що за результатами огляду працівниками полії у ОСОБА_3 виявлені ознаками сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. З направленням ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом в направлені.

Також, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , пройшов огляд з використанням приладу «Drager Alcotest 6810», результат огляду позитивний 1,15 %о та погодився з такими результатами, що підтверджується його підписом в акті.

Виходячи з наведеного, матеріалами повністю підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Щодо доводу апеляційної скарги про порушення ст. 7, 9 КУпАП та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу інакше, ніж на підставах і в порядку, встановлених законом. Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, чек приладу «Drager», направлення на огляд. Кожен із цих документів містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його ознайомлення та відсутність заперечень під час складання. Отже, твердження про «спрощений підхід» та неповне з`ясування обставин є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив усі надані докази та дав їм належну оцінку.

Довід апеляційної скарги щодо розгляду справи без явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто самого ОСОБА_1 , суд відхиляє.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, якщо вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду, але не з`явилася без поважних причин. Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, однак у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав, чим реалізував своє право на захист у вибраний ним спосіб. Тому дії суду першої інстанції відповідають закону.

Довід апеляційної скарги щодо відсутності доказів складу правопорушення, суд також не приймає до уваги і вважає їх безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна