Справа № 522/9261/25
Провадження № 3/522/3517/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., розглянувши у присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Радченко О.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року об 12:44 год. в м. Одеса, Старорізнична (Куйбишева), 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ» 110307, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304210 від 18.04.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник просила суд провадження у справі відносно її підзахисного закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, від захисника до суду надійшло клопотання про долучення доказів та закриття справи в якому вона зазначила таке. Так, захисник вказала, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», а саме працівники поліції, звертаючись до ОСОБА_1 не представились, що підтверджується відеозаписами з боді-камер.

Захисник зазначила, що протокол складено з порушенням ст. 32, 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки працівники поліції відмовились перевіряти військовий квиток ОСОБА_1 .

Крім того, захисник зазначила, що працівниками поліції було безпідставно та необґрунтовано здійснено перевірку документів ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, на її думку, складений відносно ОСОБА_1 протокол не є законним доказом у справі.

Також, захисник зазначила, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а зазначені у ньому обставини не відповідають дійсності.

При цьому, захисник просила суд визнати неналежним та недопустимим доказом відеозапис ЕПР1304210 ОСОБА_1 , ст. 130+чат.

Окрім цього, захисник вказала, що інкримінований її підзахисному склад адміністративного правопорушення відсутній, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупини транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, захисник зазначила, що протокол складено з порушенням порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбаченого нормами чинного законодавства, протокол складено з порушенням ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП.

Також в засіданні захисник вказала, що її підзахисний не проїхав на медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки не довіряє працівникам поліції, які колись його побили, що підтверджується документально.

На підтвердження своїх доводів до клопотання захисником долучено відповідні документи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Проте суд враховує письмові пояснення, які надійшли до суду від ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, його транспортний засіб ніхто не зупиняв, як зазначено в протоколі. Пояснив, що 18.04.2025 року він знаходився на вул. Старорізнична, біля автомобіля «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , та закручував гайку. В цей час до нього підійшли працівники поліції, не представившись та не назвавши причини чого саме вони до нього підійшли, та попросили надати документи, він погодився та надав документи. Під час перевірки документів, працівники поліції помітили, що в нього тремтять руки, на що він повідомив, що на це є підстави, а саме в дитинстві випав з вікна 2-го поверху, однак поліцейські сказали, що це є однією із ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» поліцейські не надали можливості, в очі ліхтарем не світили, а просто сказали, що два тижні тому саме ця машина була припаркована по вул. Пантелеймонівській, а потім вказали на вул. Старопортофранківська, і ніби то хтось повідомив, що в автомобілі перебуває водій під дією наркотичних речовин, однак він ніколи там не паркувався та ніколи там не їздив. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що водійське посвідчення у нього не вилучали, та зазначили, що він може самостійно проїхати за адресою вул. В. Нестеренка, та здати аналізи. Після чого, він взяв гроші щоб сплатити за аналізи, та направився за вказаною адресою, однак в даному медичному закладі, даний аналіз виявився занадто дорогим, у зв`язку із чим він звернувся до лабораторії «Смартлаб», яка знаходилась поруч, результат аналізу показав про відсутність наркотичних засобів в сечі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, дослідивши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304210 від 18.04.2025 року, підтверджується: 1) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; 2) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; 3) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.03.2023 року; 4) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2025 року; 5) рапортом працівника поліції; 6) витягом з ІПНП.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_1 та його захисника, не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів, що містяться матеріалах справи, які є належними, допустимими та у своєму взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Версія сторони захисту спростовується дослідженими судом матеріалами справи, зокрема відеозаписами, на яких чітко зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова пройти на законну вимогу працівників поліції огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, судом був досліджений відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

Підстав для закриття справи відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ