Номер провадження 3/754/3725/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 серпня 2025 року о 09 год. 20 хв., по вул. Бальзака, 8 у м.Києві, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Pоlо», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. В порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, судом визнано за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

1/ протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 441421 від 02 вересня 2025 року, серії ЕПР1 № 441444 від 02 вересня 2025 року, які складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;

2/ даними, що містить схема ДТП;

3/ письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 вересня 2025 року, наданими ним під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, згідно яких він вину у вчиненні обох правопорушень визнав, зазначив, що скоїв ДТП та з місця його скоєння втік;

4/ письмовими поясненнями водія транспортного засобу автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 даними ним під час оформлення ДТП, згідно яких він рухався по вул. Бальзака в сторону вул. Лаврухіна у м. Києві, автомобіль «Volkswagen Pоlо», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався позаду, на швидкості здійснив наїзд в задню частину його автомобіля, після чого водій залишив місце ДТП;

5/ даними, що містить рапорт оператора лінії 102 Ботікової від 30 серпня 2025 року за зверненням ОСОБА_1 про скоєне ним ДТП;

6/ даними, що містить рапорт поліцейського взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП Римаровича О. від 30 серпня 2025 року.

Вказані докази повністю відповідають обставинам справи, та узгоджуються між собою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки він будучи учасником дорожнього руху порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а, Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених ним адміністративних правопорушень, дані про особу порушника та вважає за необхідне притягнути його за скоєні адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі передбаченому в санкціях ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню йоговини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 36, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.), за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, - адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста грн.).

Остаточно за сукупністю призначених стягнень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя -