Справа № 396/1490/25
Провадження № 3/396/612/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 844052 від 12.07.2025 р., ОСОБА_1 , 12.07.2025 р. о 00 год. 33 хв. Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Петрівка біля ставка керуючи автомобілем SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , під час обїзду автомобіля, який стояв припаркований на польовій дорозі Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення в наслідок чого авто отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих не має, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 844069 від 12.07.2025 р., ОСОБА_1 , 12.07.2025 р. о 00 год. 33 хв. Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Петрівка біля водойми керував ТЗ марки SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат 1.66% проміле, тест № 6960. від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник-адвокат Космина В.М. під час розгляду справи просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП закрити в зв"язку із вчинення дії особою в стані крайньої необхідності згідно п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а саме намагався загасити загорання сухої трави, а також вказав, що ОСОБА_1 дійсно 12.07.2025 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, оскільки зі своєю сімєю відпочивав на березі річки в с. Петрівка та побачивши, як горить суха трава дійсно сів за кермо автомобіля та поїхав її гасити, а також допустив зіткнення з іншим автомобілем. Крім того просив суд при призначенні покарання ОСОБА_1 відтермінувати призначене покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами до закінчення військового стану, оскільки він має статус військовослужбовця.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, в разі можливості.

Згідно вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В данній дорожній обстановці водій автомобіля SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п. 13.3 Правил дорожнього руху відповідно до яких: "під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху".

Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередньо участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 844052 від 12.07.2025 р., схемою місця ДТП, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідкою начальника Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Д.Юрчик від 16.07.2025 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 09.04.2024 року, довідкою начальника Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Д.Юрчик від 16.07.2025 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є власником транспортного засобу SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , а також відеодиск із записом події.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 844069 від 12.07.2025 р., результат тестування приладу Drager Alcotest 6820, тест № 6960, що становить 1.66 % проміле, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Новоукраїнської міської лікарні, де зазначено, що результат огляду ОСОБА_1 1.66 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що результат огляду на стан сп"яніння ОСОБА_1 1.66 % проміле, розписка ОСОБА_4 про те, що він зобов"язується не передавати транспортний засіб ОСОБА_1 до повного його витверезення, довідкою начальника Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Д.Юрчик від 16.07.2025 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 09.04.2024 року, довідкою начальника Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Д.Юрчик від 16.07.2025 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є власником транспортного засобу SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , а також відеодиск із записом події. Крім того в судовому засіданні представник-адвокат Космина В.М. вказав, що ОСОБА_1 дійсно 12.07.2025 року керував транспортним засобов в стані алкогольного сп"яніння, оскільки зі своєю сімєю відпочивав на березі річки в с. Петрівка та побачивши, як горить суха трава дійсно сів за кермо автомобіля та поїхав її гасити, а також допустив зіткнення з іншим автомобілем.

Вказане свідчить про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як на підставу для закриття провадження у даній справі адвокат Космина В.М. посилається на те, що ОСОБА_1 , 12.07.2025 о 00 год. 33 хв. в с. Петрівка, Новоукраїнського району керував транспортним засобом SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , діяв у стані крайньої необхідності, оскільки намагався загасити загорання сухої трави.

Однак, керування ОСОБА_1 транспортним засобом не можна вважати правопорушенням, яке вчинене в стані крайньої необхідності з огляду на таке.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Крайня необхідність це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні у справі «О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 з подальшими змінами, ст.130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, коли ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, він тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що вчинене адміністративне правопорушення було вчинено ним у стані крайньої необхідності є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Крім того слід зазначити, що водій автомобіля SEAT MI/AF д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, 12.07.2025 року також вчинив ДТП.

Щодо доводів адвоката Космина В.М. про відтермінування адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами до закінчення військового стану, оскільки він має статус військовослужбовця, суд зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не є альтернативною, та адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є основним видом стягнення разом із штрафом.

Законодавець не розмежовує осіб, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння, або які відмовились від огляду на стан сп`яніння за окремими ознаками, та протягом тривалого часу, який становить три роки, військової агресії росії проти України суб`єкта правопорушення за ст. 130 КУпАП лишається незмінним та є загальним.

Потреби оперативного виконання військовослужбовцями бойових завдань, та необхідність при цьому керувати транспортними засобами є беззаперечними та очевидними, проте законодавче реагування, як до порушень вчинених військовослужбовцями в цілому, так і до керування транспортними засобами військовослужбовцями під час воєнного статну зокрема не знаходить свого розмежування та має тенденцію виключно до посилення відповідальності.

Так ЗУ № 1231-IX від 16.02.2021р. виключено зі ст. 21 КУпАП можливість передання матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IXвід 16.02.2021р. адміністративне стягнення у виді штрафу посилено, та визначено мінімальний розмір стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто законодавець визначив необхідність посилення відповідальності.

Що стосується окремо статусу військовослужбовця, то законодавець свої рішення щодо посилення відповідальності, які, зокрема, втілені у ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022р. обґрунтував наступним.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на ЗС України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави.

24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією, то такий правовий режим вносить певні особливості у практику застосування діючого законодавства, окреслюючи проталини у практиці застосування норм кодексів при визначенні судами покарань особам, які вчинили військові кримінальні або адміністративні правопорушення під час воєнного стану чи в бойовій обстановці. Неоднакове застосування норм законів під час ухвалення рішень по суті негативно впливає на станвійськової дисциплінита правопорядку у ЗС України.

Так, відповідно до статті 1 Закону України Про оборону України визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Посилення відповідальності, відсутність альтернативних важелів щодо відповідальності військовослужбовців має на меті унеможливлення моделювання негативної поведінки серед військовослужбовців та нівелювання принципу невідворотності справедливого покаранняза вчинення правопорушень, та зокрема під час виконання обов`язків військової служби, тобто законність та дисципліна серед військових є пріоритетом законодавчих змін.

Метою наведених вище законодавчих змін є особливості несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці та гармонізація діючого законодавства.

З урахуванням наведеного вище, суд не вбачає передбачених законом підстав для відтермінування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з проходження на ОСОБА_1 військової служби, а доводи адвоката Космина В.М. є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини вчинення правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд, вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення прийнято до уваги, а також враховано характер та ступінь тяжкості скоєних правопорушень, дані про особу, а тому адміністративне стягнення необхідно накласти у виді адміністративного штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, що є необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Судовий збір, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, підлягає стягненню з особи, яка вчинила правопорушення на користь держави у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130 ст.ст. 221, 268, 280, 283, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Копію постанови для виконання, щодо позбавлення права керування транспортними засобами, направити до Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців.

Суддя: А. А. Русіна