Справа№ 953/6455/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До суду надійшов указані адміністративний матеріал.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2025 серії ЕПР1 № 362490 15.06.2025 о 14:07 год. м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 165В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Great Wall, н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; неприродна блідість; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2025, складений інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Трушкоковим А.А. огляд не проводився.

Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі ПДР), тобто вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процесуальні дії у справі

Суд призначав справу до розгляду на 09.07.2025 про що повідомив учасників адміністративного провадження.

Судовий розгляд неодноразово відкладався через клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (про відкладення, ознайомлення з матеріалами справи), зокрема до 11.09.2025.

11.09.2025 від представника особи надійшли додаткові пояснення, в яких представник просив закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи здійснювати за відсутності особи та представника.

Пояснення мотивовані таким:

- ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не міг залишити автомобіль;

-інспектор поліції не роз`яснив особі її права та наслідки відмови від проходження огляду;

-на наданому відеозаписі не зафіксовано ознак перебування особи в наркотичному сп`янінні;

-відсутність підстави зупинки водія, що ставить під сумнів подальші дії працівника патрульної поліції. Посилається на постанову Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункт 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 - 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. А тому посилання представника на те, що на відеозаписі не зафіксовано ознак перебування особи у стані наркотичного сп`яніння визнаються необґрунтованими, оскільки наведеними положенням встановлено обов`язок пройти відповідний огляд на вимогу інспектора.

Суд враховує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Great Wall, н.з. НОМЕР_1 , підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2025 серії ЕПР1 № 362490 та відеозаписом.

Щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння суд зазначає таке.

З долученого до матеріалів справи відеозапису (export-scre7) з бодікамери вбачається, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР ОКНЛ, на що останній погоджується, однак зауважує, що він поїде до медичного закладу на своєму транспортному засобі. Після чого, працівник поліції роз`яснив останньому, що він відсторонений від керування транспортним засобом і запропонував проїхати до медичного закладу разом з працівниками поліції на транспортному засобі останніх, однак ОСОБА_1 відмовився. У результаті чого співробітниками патрульної поліції дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як відмова від проходження огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом після того, як у працівників поліції з`явилися підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки відповідне керування транспортним засобом за наявності підозри буде прямим порушення ПДР щодо заборони керування транспортним засобом у стані сп`яніння, і відповідно ОСОБА_1 зобов`язаний був проїхати до медичного закладу для огляду разом з працівниками поліції на їх транспортному засобі, однак останній відмовився від такого, а тому суд розцінює дії ОСОБА_1 як фактичну відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. А тому посилання представника на те, що особа відмовилась від проходження огляду через те, що не захотіла залишати автомобіль визнаються безпідставними.

Суд також відхиляє посилання представника щодо не роз`яснень наслідків відмови від проходження огляду, оскільки на відео зафіксовано, як інспектор повідомляє, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і, відповідно, п. 2.5. ПДР встановлено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час на відеозаписі 6:00 хв 6:15 хв).

Посилання представника на відсутність підстави зупинки водія та постанову Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 суд також визнає необґрунтованими з огляду на таке.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 30.2. ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

Так, на початку відеозапису працівник патрульної поліції повідомляє водію, що перевіряє відповідність номерного знаку, що відповідає положенням п. 30.2. ПДР і до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

По-друге, посилання на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 є необгрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що висновки Верховного Суду, про які йдеться у ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", які враховуються судами нижчих інстанцій, то йдеться саме про висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені судом касаційної інстанції у своїх рішеннях.

При цьому згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 17.05.2023 у справі № 753/11421/18, від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21, від 01.08.2024 у справі № 420/9011/20), правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, а не мотиви, з яких виходить суд.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, на яку посилається представник, відсутній загальний висновок щодо застосування доктрини "плодів отруєного дерева" у справах про адміністративні правопорушення стосовно порушень ПДР, як і висновок щодо застосування ст. 130 КУпАП. У вказаній справі суд касаційної інстанції, враховуючи конкретні, встановлені судами попередніх інстанцій, обставини справи (оскаржувалась постанова інспектора поліції про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, авто водія стояло без фіксації порушень ПДР) погодився з висновком апеляційного суду про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб. Тобто погодився з мотивами суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову.

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 не сформульовано жодного висновку щодо застосування норми ч. 1 ст. 130 КУпАП і не сформульовано загального висновку про застосування доктрини "плодів отруєного дерева" у відповідній категорії спорів, а тому наведена практика не є релевантною до обставин справи, що переглядається.

Отже, суд вважає, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП та пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, доповнюють один одного та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленими судом.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підстави викладеного, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

На підставі статті 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 1, 24, 27, 33, 38, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 277, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач: ГУК Харківська обл./Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362490 від 15.06.2025 ОСОБА_1 ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова про тягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роман ВІТЮК