Справа № 944/1750/25
Провадження №3/944/1207/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №289108 від 03 квітня 2025 року, ОСОБА_1 03 квітня 2025 року, о 00 год 20 хв, по вул.50-Річчя УПА, 3 в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Volkwagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер», результат 0,63 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог 2.9.а Правил дорожнього руху України, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, заперечив. Пояснив, що 03 квітня 2025 року керував транспортним засобом марки Volkwagen Touran», номерний знак НОМЕР_1 в м. Новояворівську та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки в авто був відчутний запах алкоголю. Він пояснив працівникам поліції, що запах алкоголю в автомобілі відчутно, тому що пасажири, які знаходились в автомобілі, вживали алкогольні напої, але він ні. Він погодився продути алкотестер, оскільки знав, що не вживав спиртних напоїв. Продував газоаналізатор «Drager» декілька разів, безрезультатно, що поставило під сумнів справність даного приладу. Продувши останній раз, результат становив 0,63 проміле, проте з результатом він не погодився. Однак працівники поліції відразу склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не запропонувавши йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Оскільки, перед керуванням транспортним засобом алкоголю він не вживав, до медичного закладу працівниками не направлявся, від проходження останнього він не відмовлявся, відповідно своєї вини не визнає та вважає, що у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, полягає, серед іншого, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, доказуванню в даному випадку підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння.

При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Відповідно до норм ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

А відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так само, відповідно до п. п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також згідно з п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, посилається як на докази, зокрема, на записи з нагрудного відеореєстратора.

Як вбачається з відеозапису події пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не зафіксовано. Навпаки, з відеозапису чітко видно, що відразу після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський сказав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і розпочав процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, направлення в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке знаходиться у матеріалах справи суд не бере до уваги.

Зважаючи на викладене вище, дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, суд дійшов висновку про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з порушеннями вимог зазначених вище нормативно-правових актів, а тому є недійсним, відповідно, не може бути належним і допустимим доказом його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене вище, суддя дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник