Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 511/2163/25

Номер провадження 3/511/967/25

"10" вересня 2025 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І, за участю:

особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №372720 від 25.06.2025 року: 25.06.2025 року о 15:35 на польовій дорозі між с. Калантаївка Роздільнянського р-ну та с. Світлогірськ Одеського р-ну гр. ОСОБА_1 керував авто Рено Мастер д.н.з. НОМЕР_2 під час зустрічного роз`їзду з авто ЗИЛ-МИЗ 555 д.н.з. НОМЕР_3 . не врахував дорожньої обстановки, не дотримувався безпечного бокового інтервалу, що призвело до бокового зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає, чим порушив п.13.3 ПДР - Порушення правил зустрічного роз`їзду, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, висловив незгоду зі складеною поліцейськими схемою ДТП. Зазначив, що заміри були зроблені не до кінця ретельно, він самостійно провів додаткові заміри, які показали, що відстань від краю дороги до осі лівого колеса транспортного засобу Рено Мастер д.н.з. НОМЕР_2 складає 90 сантиметрів, в той час, як до транспортного засобу ЗИЛ - 130 сантиметрів, про що надав свої письмові заперечення, та просив суд закрити адміністративне провадження відносно нього на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні інший учасник ДТП водій автомобілю ЗИЛ-МИЗ 555 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердив обставини зазначені в протоколі, проте вказав на те, що відносно нього також складено протокол і вважає, що в даній ситуації винні обидва водія, він в свою чергу зупинився і надав дорогу для роз`їзду їх автомобілей, проте водій авто Рено здійснив зіткнення з його автомобілем.

Заслухавши пояснення учасників ДТП, Дослідивши матеріали адміністративної справи та додані до неї докази, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1ст.256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 372720 від 25.06.2025 року;

- схема місця ДТП;

- письмові пояснення водія ТЗ Рено Мастер д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 від 25.06.2025 року та письмові пояснення водія ТЗ ЗИЛ-МИЗ 555 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 від 25.06.2025 року.

В свою чергу водієм транспортного засобу «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 надано на розгляд суду диск з відеофіксацією місця дорожньо-транспортної події.

Аналізуючи дорожню обстановку, зафіксовану в матеріалах справи та на фотографіях з місця події, який був відтворений в судовому засіданні, суддею встановлено таке:

- дорожньо-транспортна пригода сталася на вузькій польовій дорозі, шо не має відповідної розмітки та дорожніх знаків, в умовах обмеженого простору для маневру.

- водій ОСОБА_1 вжив усіх залежних від нього заходів для уникнення зіткнення, керуючи автомобілем «Рено Мастер», він максимально змістився до правого краю проїзної частини, наскільки це дозволяли технічні характеристики його транспортного засобу та стан узбіччя;

- водночас, водій автомобіля ЗІЛ, гр. ОСОБА_2 маючи об`єктивну технічну перевагу, не скористався нею для забезпечення безпечного роз`їзду. Конструктивні особливості вантажного автомобіля ЗІЛ, зокрема його високий кліренс та краща прохідність у порівнянні з автомобілем «Рено Мастер», надавали його водієві значно більше можливостей для маневру.

Також з фотоматеріалів вбачається, що водій ЗІЛа мав достатньо простору для того, щоб прийняти правіше та безпечно розминутися із зустрічним транспортом. Проте, він не врахував дорожню обстановку повною мірою та не вчинив дій, спрямованих на створення безпечного бокового інтервалу.

Поліцейськими при складані схеми ДТП, зазначене нічим не зафіксовано та враховано не було.

Так, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , якою він висловив незгоду зі схемою ДТП, складеною поліцейськими, вважаючи, що заміри були зроблені не до кінця ретельно. Зокрема в заяві вказано, що ОСОБА_1 самостійно провів додаткові заміри, які показали, що відстань від краю дороги до осі лівого колеса транспортного засобу «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_2 складає 90 сантиметрів, в той час, як до транспортного засобу ЗИЛ - 130 сантиметрів.

Пункт 13.3 ПДР України встановлює обов`язок дотримуватися безпечного бокового інтервалу під час зустрічного роз`їзду.

Разом з тим, п. 13.4 ПДР передбачає, що за утрудненого роз`їзду водій, на смузі якого є перешкода або габарити транспортного засобу якого ускладнюють роз`їзд, повинен дати дорогу іншому.

Дорога, на якій відбулася подія, є вузькою ґрунтовою, без чітко визначених смуг руху, що об`єктивно ускладнює безпечний зустрічний роз`їзд.

З фотоматеріалів і зауважень до схеми вбачається, що автомобіль «Рено Мастер» рухався максимально наближено до правого краю, тоді як габарити і прохідність вантажного автомобіля ЗІЛ надавали останньому більше можливостей для маневру праворуч.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що належних та допустимих доказів того, що саме дії ОСОБА_1 порушили вимоги п. 13.3 ПДР і такі дії перебували у прямому причинному зв`язку з настанням матеріальних наслідків, органом, що склав протокол, суду не надано. Схема місця ДТП виконана неповно (без урахування всіх необхідних замірів), має суперечності з письмовими поясненнями особи, яка притягається, а альтернативних об`єктивних даних (точних замірів, висновків фахівців) для спростування цих зауважень матеріали справи також не містять.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, водій повинен під час вибору швидкості руху враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати транспортним засобом.

Ймовірно, саме перевищення безпечної швидкості на грунтовій дорозі не надало водієві ЗІЛа можливості завчасно зупинитися або виконати безпечний маневр для уникнення зіткнення, переклавши весь тягар уникнення ДТП на водія автомобіля «Рено Мастер».

Таким чином, зіткнення транспортних засобів відбулося не з вини водія ОСОБА_1 , який діяв у межах Правил дорожнього руху та зробив усе можливе для уникнення аварійної ситуації. Причиною ДТП стали дії іншого учасника руху, який, маючи технічну можливість уникнути зіткнення, нею не скористався. Це вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, а саме порушення п. 13.3 ПДР України, оскільки він не створював перешкоди для руху та намагався забезпечити безпечний роз`їзд в існуючих складних дорожніх умовах.

Висновки за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами порушення водієм транспортного засобу «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР та причинного зв`язку між його діями та наслідками. Схема й заміри виконані неповно, альтернативних об`єктивних даних, що спростовують зауваження особи відносно якої складено протокол, поліцейськими не подано. В даному випадку - Дорожня обстановка (вузька ґрунтова дорога) свідчить про більші можливості маневру у вантажного автомобіля, що узгоджується зі змістом п. 13.4 ПДР.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 Кримінального кодексу України від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, так як його дії не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ПДР України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (протокол ЕПРІ №372720 від 25.06.2025 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 10 вересня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.