ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №33/4478/25 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/897/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., при секретарі Клименко Т.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Башурова С.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та її захисника адвоката Пономаренка О.О. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має інвалідність 1-ї групи,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено її від адміністративної відповідальності із усним зауваженням,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 15 квітня 2025 року о 08 годині 10 хвилин, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, б. 10, у приміщенні Запорізької обласної клінічної лікарні, зайшла до кабінету завідувача гінекологічного відділення ОСОБА_2 , де вчинила конфлікт, після чого в ординаторській перешкоджала проведенню медичного огляду пацієнтів, чіплялась до оточуючих, виражалась нецензурною лайкою, блокувала прохід, чим порушила внутрішній розпорядок роботи цієї лікарні, принизила честь та гідність оточуючих, вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Пономаренко О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ОСОБА_1 вважає себе не винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази, обставини події, окрім показів одного свідка. Крім того, вказаний протокол складений лише 20 травня 2025 року, більш ніж через місяць після зазначених у ньому подій. В самому протоколі вказується, що потерпілою особою є ОСОБА_2 , однак описова його частина не містить відомостей - від яких саме дій ОСОБА_1 постраждав лікар ОСОБА_2 . Проте вказується, що діями ОСОБА_1 принижено честь і гідність оточуючих, блоковано прохід в ординаторську і проведення огляду та порушено внутрішній розпорядок КНП ЗОКЛ.

Звертає увагу суду, що під час розгляду справи в суді потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою та образливо не чіплялася до нього, натомість порушувала розпорядок функціонування лікарні.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 липня 2025 року в частинні визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та ухвалити в цій частині нову, якою визнати ОСОБА_1 не виною у скоєнні інкриміновано їй правопорушення. В іншій частині постанову залишити без змін.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, ухваленою із численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, прав людини та особливо прав осіб з інвалідністю, оскільки навіть за відсутності адміністративного стягнення, суд визнав її винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Посилається на порушення принципу презумпції невинуватості, порушення права на справедливий суд, негативні наслідки незаконного рішення, відсутність об`єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, порушення при складанні протоколу, фальсифікацію доказів та ігнорування заперечень в суді, порушення вимог до змісту протоколу, порушення її права на особистий захист, передбачений ст. 268 КУпАП, фальсифікацію доказів, грубе порушення права на доступ до правосуддя та справедливий розгляд справи, неправомірне визнання доказами документів, які не відповідають вимогам закону щодо належності допустимості та достовірності.

Наголошує, що суд поклав в основу рішення суперечливі та перекручені свідчення потерпілого ОСОБА_2 , проігнорував її пояснення по суті справи, проігнорував клопотання адвоката.

Стверджує, що її дії були виключно мирними та правомірними, спрямованими виключно на захист права на медичну допомогу.

Наполягає на порушенні процедури порушення справи та конфлікт інтересів представника потерпілого.

Вказує про фальсифікацію доказів, спотворення процесуальних документів, підміну свідчень потерпілого, викривлення змісту клопотання представника потерпілого, фальсифікацію тверджень щодо нецензурної лайки, свідоме приховування та не виклик ключового свідка ОСОБА_4 , фальсифікацію протоколів судових засідань, використання неналежних доказів, які не стосуються події 15 квітня 2025 року, незаконне долучення до матеріалів справи платіжної інструкції, яка не має відношення до предмету розгляду справи, ігнорування судом факту присутності поліції, застосування до неї фізичної сили та відмови в перевірці обставин події, порушення прав особи з інвалідністю 1 групи та дискримінаційне ставлення під час судового розгляду справи.

Звертає увагу суду, що всі наявні в справі матеріали та докази підтверджують її правову позицію та відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 липня 2025 року, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Забезпечити відео фіксацію судового засідання при розгляді апеляційної скарги.

Перевірити наявність та відповідність до засідань - аудіо записи по справі та витребувати аудіо запис судового засідання від 4 червня 2025 року.

Вилучити з матеріалів справи сторонні документи платіжну інструкцію на а.с. 35.

Врахувати, що всі необхідні документи знаходяться в матеріалах справи.

23 липня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотанням з проханням не враховувати апеляційну скаргу, подану адвокатом Пономаренком О.О. після дати її заяви про його зміну, без її відома та згоди. Вважати основною апеляційною скаргою саме ту, з якою вона звернулася особисто 17 липня 2025 року.

6 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з доповненням до апеляційної скарги, в якому вказала на внесення недостовірних особистих даних до протоколу, які самовільно виправлені судом в оскаржуваному рішенні. Крім того, в протоколі незаконно внесені зміни після його підписання.

Посилається на чисельні порушення судом під час розгляду справи, а саме: маніпуляцію з аудіо записами судових засідань, яке фактично відбулося 4 червня 2025 року, однак належним чином не було зафіксовано.

Наголошує про викривлення судом показань потерпілого та незаконну зміну його статусу, порушення при оформленні процесуальних документів, а саме в журналах судових засідань, наявні факти порушення достовірності судових записів між офіційним записом у журналі судового засідання та фактичним часом події 8 липня 2025 року.

Стверджує про порушення її права на правову допомогу, оскільки адвокат системи безоплатної вторинної допомоги відмовився подавати клопотання про виклик ключового свідка ОСОБА_4 , подавав документи до суду без її відома, не заперечував проти долучення сумнівних доказів, не оскаржував протиправні дії суду та поліції. Внаслідок чого, вона була позбавлена права на захист, а її заява про зміну адвоката була проігнорована до початку розгляду справи по суті, що є додатковим порушенням процесуальних гарантій.

Крім того 6 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з доповненням до клопотання від 23 липня 2025 року, в якому вказала, що у поданій апеляційній скарзі адвоката Пономаренка О.О. допущено зміщення акцентів правової позиції. З низкою викладених положень вона не погоджується, частина з них суперечить її поясненням та фактичним обставинам справи, а інші викладені без її відома. Лише з окремими тезами вона погоджується частково.

Просить долучити вказане доповнення до її клопотання від 23 липня 2025 р. як невід`ємну частину до розгляду. Зафіксувати в матеріалах справи, що її волевиявлення виражене виключно в її апеляційній скарзі від 17 липня 2025 року. Визнати неправомірними дії адвоката Пономаренка О.О., що полягають у поданні скарги без її погодження та ознайомлення після подачі заяви про його зміну та відмовити у врахуванні його скарги як представника. Надати письмове обґрунтування підстав зміни статусу "потерпілого" ОСОБА_2 на «свідка» у ЄДРСР та матеріалах справи із зазначенням документу, на підставі якого це зроблено. У разі відсутності правових підстав - відновити статус потерпілого ОСОБА_2 , у якому ця особа виступала в суді першої інстанції та давала показання.

Забезпечити перенесення судового розгляду до моменту:

- визначення, яка з апеляційних скарг є основною;

- врегулювання процесуального статусу учасників провадження;

- усунення виявлених процесуальних порушень;

- остаточного вирішення питання щодо представництва її інтересів адвокатом;

У разі подальшої участі Пономаренка О.О. без її письмової згоди - визнати такі дії перевищенням повноважень та долучити до справи її заяву про відкликання довіри.

5 вересня 2025 року адвокат Башуров С.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з письмовою правовою позицією, в якій підтримав доводи ОСОБА_1 , викладені в її апеляційній скарзі.

Вказав, що при дослідженні оскаржуваної постанови, складеного на ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП протоколу, вважає судом першої інстанції не було здійснено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, а судове рішення було прийняте на підставі доказів, законність та об`єктивність яких викликає сумніви.

Звертає увагу суду, що відповідно до змісту постанови, судом як докази було враховано службову записку завідувача гінекологічного відділення КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ОСОБА_2 , адресовану Директору КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_5 , яка підписана співробітниками гінекологічного відділення: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими. В той же самий час, суд не взяв до уваги, що зазначений документ складено саме потерпілим, який є зацікавленою особою в даному провадженні, а підписано особами, яких поліцейські під час збирання доказів в протоколі не зазначили як свідків, не опитали їх з приводу події та не долучили пояснення до адміністративного матеріалу, направленого до суду. За таких обставин вважає, що, вказана службова записка є лише частиною показів потерпілого, досліджених в судовому засіданні, та не може розглядатися судом як окремий доказ.

Крім того зазначив, що зі змісту постанови та матеріалів адміністративної справи не зрозуміло, чому ОСОБА_2 має статус потерпілого, оскільки не встановлено ознаки заподіяння йому будь-якої шкоди, цивільний позов з цього приводу ним не заявлено.

Вважає, що обґрунтування судом свого рішення про зміну дати події, викладеної в протоколі без отримання показів від заявника або уточнюючого документу заявника, в якому останній пояснював допущену описку, порушує завдання провадження в частині всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи і робить цей доказ неналежним, оскільки адміністративний матеріал і протокол складено без відповідної заяви про вчинення правопорушення або самостійного виявлення правопорушення поліцейськими 15 квітня 2025 р.

Крім того зауважив, що судом були досліджені рапорти працівників КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_4 від 30 грудня 2024 р. , ОСОБА_11 від 26.12.2024 р., ОСОБА_2 від 30 жовтня 2024 p., колективна заява гінекологічного відділення медичного закладу від 12 грудня 2024 р. на адресу ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, які зазначені додатком до вищевказаної заяви, та надано їм оцінку, як документам, що вказують на конфліктну поведінку ОСОБА_1 є недопустимим доказом та не повинні були враховуватися судом при прийнятті рішення, оскільки а ні поліцією а ні судом не були опитані вказані особи та ними не підтверджені факти, викладені в зазначених документах, так же як і не підтверджена їх оригінальність, оскільки документи виготовлені у вигляді фотокопій без їх засвідчення авторами або уповноваженою особою, в той час як в заяві зазначено про додання їх оригіналів.

Також вважає, що суд повинен був врахувати той факт, що зазначені особи перебувають в службовому підпорядкуванні та залежності від ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Крім того, в адміністративному матеріалі міститься інформація щодо наявності чисельних неупереджених свідків - пацієнтів лікарні, які були очевидцями події, однак жоден з них не був опитаний під час складання протоколу та їх пояснення не долучені до адміністративного матеріалу.

Враховуючи вищевикладені просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 липня 2025 року, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Пояснила суду, що в жовтні 24 року доктор ОСОБА_2 прооперував її, проте після операційного втручання почалися ускладнення. 14 квітня 2025 року, вона знаходилась на прийомі у доктора ОСОБА_2 , який звинуватив її у шантажі медичними документами та на 15 квітня 2025 року, призначив їй зустріч із директором КНП № «ЗОКЛ» ЗОР. Однак, вказана зустріч не відбулася, оскільки її не прийняли, зазначивши, що відбувається нарада. Вказала, що в консультативному висновку доктор ОСОБА_2 зазначив неправдиві відомості, через що вона вимагала їх виправлення. Між тим, останній викликав своє керівництво, які викликали поліцію.

Адвокат Башуров С.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, що дають підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП. Заява ОСОБА_5 не стосується події, викладеної в оскаржуваному протоколі. Документи, які містяться в матеріалах справи не є оригіналами, свідки не перевірялися, заявлена свідок ОСОБА_4 не допитувалася. Крім того, працівниками поліції не встановлено осіб, що заявлені в протоколі як «оточуючи», до яких згідно відомостей протоколу нібито чіплялась ОСОБА_1 , принизила їх честь та гідність.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , її захисника адвоката Башурова С.С., перевіривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, приписами ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 повною мірою не дотримався.

Визнаючи винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, суд вважав доведеною її вину, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , службовою запискою останнього, що підписана ним та іншими працівниками вищевказаного медичного закладу, які по суті також підтверджують, викладені в цій записці обставини, заявою директора КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_5 до відділу поліції.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Докази, які б свідчили б про вчинення ОСОБА_1 вказаних дій, в матеріалах справи відсутні.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 680846 від 20 травня 2025 року вбачається, що 15 квітня 2025 року о 08 годині 10 хвилин, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, б. 10, у приміщенні Запорізької обласної клінічної лікарні, зайшла до кабінету завідувача гінекологічного відділення ОСОБА_2 , де вчинила конфлікт, після чого в ординаторській перешкоджала проведенню медичного огляду пацієнтів, чіплялась до оточуючих, виражалась нецензурною лайкою, блокувала прохід, чим порушила внутрішній розпорядок роботи цієї лікарні, принизила честь та гідність оточуючих, вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, до протоколу жодних доказів про порушення громадянкою ОСОБА_1 громадського порядку 15 квітня 2025 року, не додано.

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 , які надані ним 8 липня 2025 року під час розгляду справи в суді першої інстанції вбачається відсутність з боку ОСОБА_1 відносно нього нецензурної лайки, між тим, на переконання потерпілого, мало місце порушення розпорядку функціонування лікарні.

Разом із цим, в матеріалах справи містяться рапорти медичних працівників ОСОБА_4 від 30 грудня 2024 року, ОСОБА_12 від 26 грудня 2024 року, ОСОБА_2 від 12 грудня 2024 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 від 30 жовтня 2024 року, заява медичних працівників від 12 грудня 2024 року (а.с. 6, 7, 8, 9, 10), які жодним чином не стосуються події, зазначеної в протоколі, що мала місце саме 15 квітня 2025 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення осіб до яких, згідно протоколу нібито чіплялась ОСОБА_1 , виражалась нецензурною лайкою, принизила їх честь та гідність.

Зміст заяви директора КНП «ОКЛ» ЗОР - ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, також не містить відомостей про факт чіпляння ОСОБА_1 до громадян, нецензурної лайки та приниження честі та гідності оточуючих.

Отже судом не взято до уваги, що мав місце конфлікт між лікарем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно відомостей, викладених лікарем в медичних документів останньої, а тому стверджувати про те, що було порушено громадський порядок і спокій інших громадян з хуліганських мотивів не має підстав.

Будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином, суддя апеляційного суду вважає, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються події правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційні скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження у справі за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги адвоката Пономаренка Олександра Олександровича та ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Комунарського суду м. Запоріжжя від 8 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено її від адміністративної відповідальності із усним зауваженням, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/4478/25