Справа № 186/1476/25
Провадження № 3/0186/361/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

16 вересня 2025 року м. Шахтарське

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, РНОКПП: НОМЕР_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч.2 ст.172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

До Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В протоколі серії А4934 №12 від 09 липня 2025 року зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.04.2024 року № 93 на лейтенанта ОСОБА_1 , покладено обов`язок проведення службового розслідування за фактом неповернення з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 після лікування солдата ОСОБА_2 , який знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , та станом на день складання протоколу, а саме 09 липня 2025 року, вказане службове розслідування не завершено через недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби.

У судове засідання ОСОБА_1 надав заяву згідно якої прохав суд розглядати справу без його участі та закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення враховуючи надані письмові пояснення згідно яких, він одночасно із несенням військової служби неухильно виконував наказ командира про проведення службового розслідування. Водночас, службове розслідування не завершено вчасно внаслідок затягування зі сторони військової частини, зокрема, військовою частиною не надано йому всіх рапортів щодо направлення на лікування військовослужбовця відносно якогось проводилось службове розслідування, він декілька разів ще з жовтня 2024 року подавав рапорти на лікування - однак ці документи не були надані. Також по військовослужбовцю ОСОБА_2 в/ч НОМЕР_1 по котрому проводилось службове розслідування ОСОБА_1 не було надано відпускний квиток військовослужбовця та його рапорт на отримання частини щорічної відпустки звідки він потрапив на лікарняний заклад, а також медичний пункт батальйону в/ч НОМЕР_1 не надав всю хронологію лікування в відповідних медичних документах солдата ОСОБА_2 де він змінював 4 (чотири) різних лікарняних заклади, за період лікування з 22.10.2024 року по 01.04.2025 року, крім того зі сторони юриста/помічника юриста військової частини коли ОСОБА_1 надсилались акти службового розслідування на узгодження, вони перевірялись дуже довго і врешті решт повертались через випадкові описки та орфографічні помилки такі як відсутність коми, а також надумані нові варіанти подання акту службового розслідування котрі штучно доходили до кількості 27 варіантів на 1 службове розслідування «штабною культурою». Також ОСОБА_1 просить суд врахувати, що на військову службу він пішов добровільно одразу на початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року, служить понад 3 роки і за весь час ні разу не притягувався до відповідальності, виконував усі завдання вчасно. Більше того, має військове звання лейтенанта та є учасником бойових дій. З огляду на те, що він неодноразово залучався до оперативного чергування на посаді оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 , та до бойових дій, з об`єктивних причин не міг вчасно виконати поставлене завдання. Зокрема, ОСОБА_1 залучався та тимчасово виконував обов`язки заступника командира з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 №77 від 16.03.2025 року та одночасно виконував основну посаду, а саме заступника командира роти радіаційного хімічного біологічного захисту з психологічної підтримки військової частини.

Також ОСОБА_1 надано пояснення ОСОБА_3 командира взводу аерозольного маскування РХБЗ в/ч НОМЕР_3 від 10.07.2025 року згідно яких службове розслідування котре було призначене лейтенанту ОСОБА_1 №93 від 01.04.2025 року зі строком проведення до 17.04.2025 року, не було вчасно проведено через великий об`єм роботи за посадою та інші додаткові накази старших начальників в вище зазначений період, дана посадова особа займалася обов`язками за посадою в роті радіаційного хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , паралельно залучалася до чергування в нарядах по ОКП військової частини, з 30.06.2025 року по 08.07.2025 року знаходилася по усній вказівці командира в/ч НОМЕР_1 на ППД (Чорна Кам?янка, Черкаська область) відбирала новоприбулих військовослужбовців до в/ч, а потім відвозила їх в АДРЕСА_3 для проходження курсу молодого бійця. Паралельно з чим лейтенанту ОСОБА_1 було призначено ще 3 (три) службових розслідування одночасно, котрі на погляд свідка зробити вчасно та одночасно з усім об`ємом роботи, не представлялося можливим.

Також ОСОБА_1 надано копію журналу ведення бойових дій військової частиною НОМЕР_1 згідно якого в період з 01.04.2025 року по 09.07.2025 року ОСОБА_1 неодноразово залучався для всебічного забезпечення ТКП роти РХБ захисту 92 ОБП, для забезпечення життєдіяльності ОКП НОМЕР_4 , добове чергування з метою організації цілодобового захисту та охорони ОКП НОМЕР_5 ОБП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 до протоколів про адміністративні правопорушення долучено:

- витяг з наказу №27 від 17.09.2023 року про призначення ОСОБА_4 командиром військової частини НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу №65 від 03.03.2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника командира роти морально-психологічного забезпечення інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу №93 від 01.04.2025 року про призначення службового розслідування за фактом неповернення з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 після лікування солдата ОСОБА_2 , виконання якого доручено ОСОБА_1 ;

- витяги з наказів №178 від 17.06.2025 року та №125 від 01.05.2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана» за порушення термінів проведення службового розслідування призначеного наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №66 від 10.03.2025 року, №93 від 01.04.2025 року та №101 від 10.04.2025 року, а також низьку виконавчу дисципліну, безвідповідальне виконання службових обов`язків;

- пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.07.2025 року згідно яких командиром військової частини неодноразово наголошувалося ОСОБА_1 на необхідність завершення виконання службового розслідування за фактом неповернення з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 після лікування солдата ОСОБА_2 . Після усних зауважень ОСОБА_1 01.05.2025 року та 17.06.2025 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Поважні причини та мотиви затягування службового розслідування свідкам не відомі.

Надавши оцінку наявним матеріалам адміністративної справи та з`ясованим під час судового розгляду обставинам, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Суд чи інша посадова особа, що здійснює розгляді протоколу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В вину ставиться недбале ставлення військовою службовою особою, до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених нормативними актами (статутами, наказами, інструкціями, постановами тощо), які є безумовними для виконання нею.

Згідно ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначений обов`язок кожного військовослужбовця щодо непорушного додержання вимог Конституції України та законів України, військової дисципліни, знання та виконання своїх обов`язків та додержання вимог Статутів Збройних Сил України. Аналогічні вимоги закріплено у ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

При визначенні сфери службової недбалості підлягають установленню межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень. Відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

На це в своїй постанові від 21.05.2021 року у справі № 185/12161/15-к вказав Верховний Суд, який зазначив, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Як вбачається з витягу з наказу №65 від 03.03.2024 року, ОСОБА_1 призначено на посаду на посаду заступника командира роти морально-психологічного забезпечення інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з наказу №93 від 01.04.2025 року ОСОБА_1 наказано провести службове розслідування за фактом неповернення з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 після лікування солдата ОСОБА_2 , строк виконання наказу до 14.04.2025 року.

В той же час, доказів недбалого ставлення ОСОБА_1 до службових обов`язків, передбачених Статутами, суду не надано. Відомості щодо недбалого ставлення до службових обов`язків зазначено лише в протоколі. Будь-яких матеріалів службового розслідування, до протоколу не додано. Наявні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.07.2025 року вказують лише на факт невиконання наказу командира щодо проведення службового розслідування.

В той же час пояснення свідка ОСОБА_3 від 10.07.2025 року вказують про неможливість своєчасного виконання ОСОБА_1 службового розслідування у зв`язку з необхідністю виконання інших доручень. Що також підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: копією журналу ведення бойових дій військової частиною НОМЕР_1 згідно якого в період з 01.04.2025 року по 09.07.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 неодноразово залучався для всебічного забезпечення ТКП роти РХБ захисту 92 ОБП, для забезпечення життєдіяльності ОКП НОМЕР_4 , добове чергування з метою організації цілодобового захисту та охорони ОКП 92 ОБП; витягами з наказів №178 від 17.06.2025 року та №125 від 01.05.2025 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 з яких вбачається, що останньому доручено проведення трьох службових розслідувань наказами №66 від 10.03.2025 року, №93 від 01.04.2025 року та №101 від 10.04.2025 року.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України), а тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

Так як матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, що ОСОБА_1 перебував у таких умовах, за яких мав фактичну можливість належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, що беззаперечно вказувало б на його умисне недбале ставлення до військової служби, провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

СУДДЯ: С.М. Демиденко

Постанова набирає законної сили ______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________