Справа № 159/5546/25
Провадження № 3/159/2526/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, (військовий квиток НОМЕР_1 виданий 19.06.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи:військова частина НОМЕР_2 солдат, стрілець-електрик 2відділення охорони 4 взводу охорони 4 роти охорони 7 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЛВЛ №318 від 11.07.2025 складеного начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим сержантом ОСОБА_2 вбачається , що 11.08.2025 о 18год.45 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 перебував в місці тимчасової дислокації в/ НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить консультаційний висновок спеціаліста «Ковельського МТМО» м. Ковель, Волинської області, №504, складений о 20год.10хв від 11.08.2025 «Алкогольне сп`яніння- 1,81проміле». Дії, вчинені особою, в умовах особливого періоду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою від 04.09.2025 про отримання представником В/Ч поштового повідомлення, поштовим повідомленням 869 про направлення судової повістки по місцю проживання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки останнього не поважною і розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, проаналізувавши обставини справи, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про таке.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду .

У даному випадку обов`язковою кваліфікованою ознакою адміністративного правопорушення, являється встановлення факту перебування особи у стані сп`яніння або відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В обґрунтування зазначеної події надано протокол про адміністративне правопорушення ЛВЛ 318 від 11.07.2025 з якого слідує, що о 18год.45 хв. 11.08.2025 ОСОБА_1 в місці тимчасової дислокації в/ НОМЕР_3 АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З доданого до протоколу консультаційного висновку спеціаліста №504 від 11.08.2025 огляд ОСОБА_1 проведено 11.08.2025 у закладі охорони здоров`я Ковельське МТМО у «графі 7 висновок спеціаліста ( встановлений діагноз)» - запис відсутній, отже доказів, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння суду не надано, так само не надано доказів про визнання ним винуватості у скоєному.

Інші належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у справі відсутні.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Однак належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 цього адмінправопорушення суду не надано. Тому вважаю, що винуватість особи є недоведеною з огляду на принцип доведеності «поза розумним сумнівом».

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.

Керуючись ст. ст.247, 266, 279, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. Г. Шишилін