Справа № 167/1016/25
Номер провадження 3-зв/167/9/25
П О С Т А Н О В А

17 вересня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., розглянувши заяву про самовідвід судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча Івана Івановича у справі № 167/1016/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

До Рожищенського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року адміістративні матеріали передано на розгляд судді Сілічу І. І.

16 вересня 2025 року у вказаній справі від судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча І. І. надійшла заява про самовідвід, яка обґрунтовується тим, що рішенням Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 22 грудня 2022 року № 28/41 ОСОБА_1 включена до списку присяжних Рожищенського районного суду Волинської області. Вважає, що у стороннього спостерігача може виникнути сумнів щодо неупередженості судді Сіліча І. І. при розгляді цієї справи, оскільки ОСОБА_1 є присяжною у Рожищенському районному судді Волинської області, а тому з метою виключення сумнівів щодо необ`єктивності та упередженості розгляду справи заявив самовідвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року заява передана на розгляд судді Гармай І. Т.

Вирішуючи заяву судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча І. І. про самовідвід, суддя виходить з такого.

Статус присяжного, як і статус судді, визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно з ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Рішенням Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 22 грудня 2022 року № 28/41 ОСОБА_1 включена до списку присяжних Рожищенського районного суду Волинської області.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана .

Оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено порядок вирішення питання про відвід судді. Тому, дане питання вирішується в порядку, визначеному положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) за аналогією (ст. 81 КПК України).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід.

Ураховуючи вищенаведене, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю, що заяву судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча І. І. про самовідвід необхідно задовольнити та відвести його від розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, ст. 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву судді Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча Івана Івановича про самовідвід у справі № 167/1016/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - задовольнити.

Відвести суддю Рожищенського районного суду Волинської області Сіліча Івана Івановича від розгляду справи № 167/1016/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. Т. Гармай