ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/84/25 Номер провадження 33/814/671/25Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною адвоката Юхимович С.А. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 о 20:00 годині по вул. Шевченка, 24 в с.Оржиця, Лубенського району, Полтавської області керував транспортним засобом автомобілем Шкода Феліція номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Юхимович С.А. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову судді від 01.04.2025 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянти вказують, що Оржицький районний суд не забезпечив гарантії доступу до ефективного судового захисту на засадах верховенства права, законності, презумпції невинуватості, забезпечення права на захист, а також змагальності сторін та свободи в подання доказів.

Зауважують, що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом невідомої особи. Направлене судом повідомлення ОСОБА_1 не отримував, а зазначений у повідомленні підпис йому не належить, оскільки з 01.04. по 14.04.2025року та з 14.04.2025р по 29.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Лубенському підрозділі КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни».

На переконання апелянтів, протокол про адміністративне правопорушення був складений без підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, оскільки фіксація складання протоколу на відеозапису з боді камер відсутня.

Вказують, що з відеозаписів не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи.

Не містять вказані відеозаписи й роз`яснення патрульними прав та обов`язків особи, щодо якої складається протокол.

Поліцейськими були порушені вимоги п.6 Розділу Х Інструкції №1452/735 та п.8, оскільки протокол не було оформлено у присутності двох свідків, які були очевидцями знак сп`яніння та відмови правопорушника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважують, що скопійований відеозапис події щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було додано до протоколу без відповідного рішення керівника нього органу, підрозділу поліції. Крім того, у матеріалах справи відсутнє письмове доручення керівника органу підрозділу поліції, на підставі якого, поліцейський мав право долучати відповідні копії відеозаписів до протоколу.

Поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери, який має бути безперервний.

Одночасно в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні під час проголошення постанови, оскільки перебував па стаціонарному лікуванні у Лубенському підрозділі КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни».

До початку апеляційного розгляду від адвоката Юхимович С.А. надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності учасників справи.

Суд приходить до висновку, що клопотання апелянта підлягає задоволенню, та йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який ним пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229427 від 24.01.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2025 року; рапортом інспектора РПП СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Шелеста В.; відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не роз`яснено права та обов`язки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, положення статті 268 КУпАП, тим самим допущено порушення його права на захист, на переконання апеляційного суду, є надуманими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, у тому числі з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63, ст. 268 КУпАП. Будь - яких зауважень ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога, роз`яснено працівниками поліції наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, на неодноразову пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 висловлював своє небажання проходити огляд, що було сприйнято поліцейським як відмову від проходження огляду.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Посилання скаржника на те, що не здійснюючи фіксації складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, огляду скаржника, поліцейським в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не залучено двох свідків, є безпідставним, оскільки відмова скаржника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чітко зафіксована на наявному у матеріалах справи відеозаписі. Таким чином, виходячи з вимог ст. 266 КУпАП, залучення двох свідків не було обов`язковим.

Не дивлячись на те, що на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано як ОСОБА_1 було вручено письмове направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, наявність у матеріалах справи письмового направлення його для проходження огляду в КМП Оржицька лікарня та відображення на вказаних відеозаписах того, що поліцейські направляли його у вказаний заклад охорони здоров`я, підтверджує дотримання ними визначеної законом процедури огляду.

Доводи апелянта про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментарний, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також встановлено, що, хоча відеозапис працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Апеляційним судом встановлено, що наявний у справі відеозапис сформований та направлений на адресу суду разом з матеріалами про адміністративне правопорушення за підписом інспектора РПП СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Тесленком М, тобто уповноваженою особою.

Вказаний відеозапис повно та об`єктивно відображає обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Обставини перенесення відеозапису з нагрудної камери поліцейського на інший носій інформації оптичний диск, який в подальшому був наданий до суду, не є предметом розгляду та не впливають на оцінку як доказу наявного на оптичному диску відеозапису. Більше того, КУпАП не передбачає долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідного письмового доручення керівника органу поліції про копіювання відповідних відеозаписів.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , що призвело до порушення його прав, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення права на захист і не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховується те, що апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надавати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи.

Таким чином, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Юхимович С.А. та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оржицького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Юхимович С.А. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко