Справа № 711/7767/25
Номер провадження 3/711/2211/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого адвокатом, ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 близько 23.54 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 274, навпроти входу до магазину «АТБ» завдав кілька ударів ногами по тулубу собаці, яка була прив`язана до поручня біля магазину, внаслідок чого тварина отримала тілесні ушкодження (зафіксовано на відео свідками), чим порушив ст. 22 ЗУ «Про захист тварин від жорсткого поводження» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 89 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що свідок ОСОБА_2 організувала травлю, цькування його, що призвело до того, що у нього забрали цуценя. Це цуценя привезли ввечері, йому було лише 2 місяці, вони переходили через дорогу, а біля магазину «АТБ» чоловік прив`язав велику собаку, він взяв цуценя на руки. На відео видно, як собака намагалася накинутись на щеня, яке знаходилося в нього на руках, і він ногою просто замахнувся на собаку, щоб він не вкусив цуценя, але не бив. Так робити його навчили кінологи, щоб продемонструвати цуценятку, що він не боїться великої собаки та контролює ситуацію. Він зайшов у магазин, купив пива і вийшов, а його вже чекали працівники поліції і свідок надала їм відео. Його собак у нього забрали.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що з ОСОБА_1 вона особисто не знайома. 29.07.2025 о 23.54 год. вона перебувала за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя, 274 біля магазину «АТБ» та стала свідком жорстокого поводження з твариною, а саме побачила, як ОСОБА_3 здійснив удари ногою по голові та тулубу собаки, яка була прив`язана до поручнів магазину та очікувала господаря. Вона зафіксувала це на власний телефон, але поліцію одразу не викликала, бо боялася, була сама. На руках у ОСОБА_4 сиділа маленька собака, а велика, яка прив`язана була, на цуценя не кидалась, але він безпричинно вдарив її ногою. Це непоодинокі випадки, він жорстоко поводить себе з собаками і стосовно нього неодноразово складались матеріали щодо жорстокого поводження з тваринами. Ці всі відео репостились у соцмережах на протязі тижня, все місто коментувало, що його неодноразово бачили з різними собаками, як він знущається з них. Потім вона викликала поліцію до себе в офіс і написала заяву, люди дізналися і багато хто приїхав, щоб написати заяви. Дане відео вона надала поліції для належного реагування та прийняття відповідних мір.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Правилами ст. 4 Закону закріплено, що поводження з тваринами ґрунтується, зокрема, на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Статтею 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначені загальні правила поводження з тваринами, що виключають жорстокість. Так, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм, отруєння тварин; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо. При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів. Даною статтею забороняється: розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання; розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю; примушування до нападу одних тварин на інших, у тому числі при тестуванні тварин; проведення генетичних змін на тваринах; застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу, вчинення інших дій чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Статтею 22 цього Закону передбачено, що при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана: дбати про домашню тварину, забезпечити їй достатню кількість їжі та постійний доступ до води; надавати можливість домашній тварині здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними; забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо);негайно повідомляти медичну або ветеринарну установу про випадки заподіяння домашньою твариною ушкоджень здоров`ю людині або іншим тваринам; негайно доставляти домашню тварину, яка вчинила дії, передбачені абзацом сьомим цієї статті, у ветеринарну установу для огляду; запобігати неконтрольованому розмноженню домашніх тварин. Забороняється бити, вбивати, отруювати чи калічити домашніх тварин; дарувати домашніх тварин як призи, нагороди чи премії; завдавати домашнім тваринам болю, страждання або пригнічення; дресирувати тварин у спосіб, що завдає шкоди здоров`ю тварини та її загальному стану; умертвляти тварин шляхом утоплення, задушення, використання електричного струму та речовин, що призводять до отруєння.

Частиною першою статті 89 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу, що регулюються зокрема, Законами України «Про тваринний світ», «Про захист тварин від жорстокого поводження», «Про ветеринарну медицину», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Безпосереднім об`єктом є встановлений порядок поводження з тваринами.

Предметом посягання є тварини, що знаходяться на волі, в напіввільних умовах або тримаються у неволі.

Зі змісту диспозиції вказаної норми вбачається, що об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є знущання над тваринами, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

Стаття 32 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначає, що органи Національної поліції здійснюють нагляд за дотриманням порядку вигулу домашніх тварин (собак) у громадських місцях та вживають відповідних заходів у разі порушення законодавства про порядок поводження й утримання домашніх тварин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: електронним рапортом; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.08.2025 та рапортом працівника поліції.

Судом був переглянутий відеозапис, який приєднаний до матеріалів справи, на якому зафіксований факт нанесення ОСОБА_1 удару собаці ногою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд критично оцінює свідчення ОСОБА_1 , оскільки вони не підтверджуються достовірними та допустимими доказами, суперечать зібраним у справі доказам в їх сукупності, а саме свідченням свідка ОСОБА_2 та відеозапису, які відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення у справі, а невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.89 КУпАП, доведена.

Санкцією ч. 1 ст.89 КУпАП передбачено конфіскацію тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Крім того, положеннями ст.265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, те, що власником тварини, а саме собаки, якій ОСОБА_1 завдані ушкодження, згідно із адміністративними матеріалами є інша особа, а у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я підстави для застосування вказаного стягнення відсутні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддя не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, відсутності обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 89 КУпАП без конфіскації тварини (собаки), яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 89, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова