Справа № 359/5523/25
Провадження № 3/359/2578/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Сербіна Л.В. та Лінник М.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

04 травня 2025 року о 07 год. 25 хв. по вул. Центральна, 1 в с. Гора, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 520D» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 04.05.2024 року близько 07 год. 25 хв. він їхав з друзями з м. Києва на дачу. За кермом транспортного засобу був він. Припаркував автомобіль на зупинці громадського транспорту з ціллю зайти в магазин. В цей самий час до нього підійшли працівники поліції попросили пред`явити документи. Під час спілкування з ним вони виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 звернув увагу суду, що відразу погодився пройти огляд, але коли побачив вже розпакований прилад «Драгер» то вирішив відмовитися. ОСОБА_1 запевнив суд, що він також був не проти поїхати в лікарню для проходження огляду, але поліцейські не пропонували йому огляд у лікаря-нарколога, а почали складати протокол відносно нього про відмову від проходження огляду.

Захисник Сербіна Л.В. у судовому засідання просила суд закрити провадження у зв`язку із істотним порушенням процедури, передбаченої ст.. 266 КУпАП . Так, сторона захисту вважає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому на підставі вимог ст.. 266 КУпАП поліцейські зобов`язані були відвести його в лікарню для проходження медичного огляду, чого не було зроблено. Крім того, ОСОБА_2 в обґрунтування своєї позиції послався на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також не було належним чином роз`яснено норми ст. 63 Конституції України.Як стверджують захисники, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 не складалося та йому не видавалося. Крім того, захисники зазначили, що час скоєння адміністративного правопорушення, зазначений в протоколі, не відповідає часу вказаному в записах відеофіксації. Посилаючись на те, що докази були зібрані з грубим порушенням вимог законодавства, просили закрити провадження у справі.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисників, суд дійшов до таких висновків.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд звертає увагу, що чинний КУпАП не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу правопорушення на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу правопорушення, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року у справі № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Відповідно до ст.. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, крім пояснень, які він надав у судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних у справі прямих та непрямих доказів, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319698 від 04.05.2025 року, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2025 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 4647439 від 04.05.2025 року за порушення зупинки транспортного засобу, довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами, довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, даними розписки ОСОБА_3 , а також показаннями технічного приладу, який використовувався працівником поліції, з відповідним відеозаписом події.

Окремо суд звертає увагу на досліджені в судовому засіданні відеозаписи, долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився на зупинці громадського транспорту. Водія повідомили про порушення п. 15.9.е ПДР та склали постанову про накладення адміністративного стягнення. Дану постанову водій не оскаржував. В процесі спілкування з даним водієм (особу встановили за наявних документів ОСОБА_1 ) працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Спочатку ОСОБА_1 погодився на огляд, але після розмови по телефону з адвокатом, змінив свою позицію і категорично відмовився від проходження огляду. Поведінка ОСОБА_1 , яка вбачається на відеозаписі, свідчить про небажання водія проходити огляд, він всіляко уникає спілкування з поліцейськими, неодноразово відходить в сторону розмовляти по телефону. Коли працівники поліції підходять до нього, щоб вкотре запропонувати пройти огляд, він робить вигляд, що все ще розмовляє.

З огляду на викладене, суддя критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні, адже вони непослідовні та не узгоджуються з відеозаписом події.

При цьому, судом відхиляються доводи сторони захисту про порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння, тому що істотних порушень процедури проведення огляду на стан сп`яніння судом не встановлено.

Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП. Так, зібрані у справі докази в сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З дослідженого відеозапису вбачається, що відмова водія ОСОБА_1 жодним чином не була пов`язана із його незгодою саме на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці з використанням спеціального технічного засобу. Він без будь яких пояснень та зауважень щодо процедури освідування відмовився від проходження такого огляду. А тому відповідно до вимог ч. 3 ст.. 266 КУпАП обов`язку забезпечити проведення огляду у закладі охорони здоров`я у поліцейського не виникає.

Суд погоджується із твердженнями захисту про те, що направлення на огляд працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 не складалось і на відеозаписі не зафіксовано, що йому воно видавалось. Вказане порушення суд вважає неістотним, таким що не тягне визнання зібраних у справі доказів недопустимими . Крім того, статтею 266 КУпАП, а також приписами Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, взагалі не передбачено складення направлення особи для огляду на стан сп`яніння у випадку відмови від проходження такого огляду.

Щодо позиції захисників щодо невідповідності часу скоєння адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі та часу, який вказаний у записах відеофіксації суд вважає це неістотним порушенням, яке в будь-якому випадку не може свідчити про недопустимість доказів.

Отже, суд приходить до висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, доцільно накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП,

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (одержувач: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300; банк: Казначейство України (ЕАП); ; МФО: 899998; номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко