Справа № 606/741/25
Постанова

Іменем України

10 вересня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Малярчук В.В. розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушення, пов`язані з корупцією,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2025 року на адресу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 67 від 14 травня 2025 року ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції N?3 (м. Теребовля) Тернопільського управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13, Тернопільського район, Тернопільської області та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» КУпАП, (далі-Закону), примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.04.2025 о 11:18 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області N?113 о/с від 18.04.2023 ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції N?3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та присвоєно спеціальне звання - рядовий поліції, а також закріплено жетон за № 0159144.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 10.04.2023 склав Присягу працівника Національної поліції України, яку після складання власноручно підписав. На час проходження служби в Національній поліції України ОСОБА_1 наділено службовими повноваженнями поліцейського.

У подальшому, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 28.01.2025 N?24 о/с ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції (за власним бажанням) з 28.01.2025.

ОСОБА_1 отримав свою трудову книжку, військовий квиток та копію наказу про звільнення 28.01.2025, про що проставив власноручний підпис.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті з Закону поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Окрім того, 18.04.2023 з ОСОБА_1 проведено інструктаж з основних положень Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі з вимогами законодавства про обов`язок щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з запобігання корупції декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з запобігання корупції, а також у випадках передбачених зазначеною статтею.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 стагті 45 Закону визначено, що особи, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається

Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції N? 252/23 від 08.11.2023 (далі - Порядок), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік не пізніше 31.03.2025.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2024 рік подав з порушенням встановлених строків - лише 03.04.2025 о 11.18 год., тобто несвоєчасно.

Візуальним моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього (раніше) ОСОБА_1 подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування своєчасно, з дотримання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує його ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних ним дій під час подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК, публікувалось у засобах масової інформації.

Пунктом 5 розділу II Порядку передбачено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» N? 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Під час перевірки не здобуто доказів, які б підтверджували поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної е-декларації за 2024 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції N?3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та примітки до ст. 172-6 КУпАН є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.04.2025 о 11:18 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав та дав показання, що у нього та його дружини ОСОБА_2 на утриманні перебуває троє малолітніх дітей : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їх старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 захворів перебуваючи в с. Вовківці Борщівської ОТГ, а тому ОСОБА_1 27.03.2025 поїхав туди де перебував до 03.04.2025. Дружина залишилася вдома з двома малолітніми дітьми. Зазначив, що в с. Вовківці Борщівської ОТГ був відсутній Інтернет та засоби, за допомогою яких він міг отримати доступ до офіційного веб - сайту Національного агентства, а залишити хворого сина аби відшукати можливість подати вчасно декларацію він не міг. Лише 03.04.2025 о 11:18 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, коли повернувся додому у м. Теребовлю. На підтвердження вищевказаних обставин подано довідку Борщівського центру первинно медико - санітарної допомоги про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідував школу з 28.03.2025 по 03.04.2025 з діагнозом гострий тонзиліт. Умислу на порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подання декларації не мав, а тому просить адміністративне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Яловіца В.Я. в судовому засіданні протокол підтримав та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, зіславшись на мотиви викладені у письмовому заперечені.

Суд, вислухавши показання ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом(Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства(Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції N?3 (м. Теребовля) Тернопільського управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 13, Тернопільського район, Тернопільської області та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» КУпАП, (далі-Закону), примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.04.2025 о 11:18 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.

ОСОБА_1 , який проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції N?3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та примітки до ст. 172-6 КУпАН є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.04.2025 о 11:18 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказана стаття не передбачає відповідальності за невірний розрахунок періоду подання декларації перед звільненням, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 він не мав жодного умислу на приховування доходів або іншого особистого інтересу у поданні недостовірних відомостей у декларації, також не приховував доходи при подачі декларації, а лише з поважних причин пропустив термін своєчасного подання декларації.

Вказана обставина підтверджується довідкою Борщівського центру первинно медико - санітарної допомоги від 14.05.2025 року про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідував школу з 28.03.2025 по 03.04.2025 з діагнозом гострий тонзиліт, а також свідоцтвом про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_3 .

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до примітки до ст.172-1 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , у нього не було прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зокрема вказаний факт підтверджується тим, що одразу ж після отримання реальної можливості він 03.04.2025 о 11:18 год. подав декларацію за 2024 рік на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, вимогами статті 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Згідно до ст.ст.8, 62 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Закріплений в ній принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час дослідження матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст.172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 23, ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 3, ч.ч. 1,2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :