справа № 631/899/25
провадження № 3/631/494/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки міста Харків, громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 18.12.2003 року),

із реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

яка працює в ТОВ «ЗЕЛЕНГРАДРЕСУРС», заміжня,

має на утриманні двох неповнолітніх дітей:

сина ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

зареєстрована та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративні правопорушення (серії ВАД № 699249), складеного інспектором ЮП СВГ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., ОСОБА_1 не займається вихованням свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 08.07.2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилин в селі Ватутіне по вулиці Станційній відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив розпусні дії, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 301-1 і частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 до судді з`явилась, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнала повністю та просила суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, її винність у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 699249), складеного 06.08.2025 року інспектором сектору ЮП Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого 10.07.2025 року старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Татаренко Т. О., вбачається факт реєстрації кримінального провадження № 0000665 10.07.2025 року за заявою ОСОБА_6 , із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України щодо того, 10.07.2025 року до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 , в якій вона просить вжити заходи до невстановлених осіб, які розповсюджували фотоматеріали порнографічного характеру за участі її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 6 7).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), складеного 10.07.2025 року СКП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Павленко Д. Р., ОСОБА_6 , попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину згідно зі статтею 383 Кримінального кодексу України, зробила заяву, в якій просила вжити заходів до невідомих осіб, котрі здійснювали розповсюдження фотознімків її сина ОСОБА_5 порнографічного характеру (а. с. 8 - 10).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 10.07.2025 року убачається, що вона мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ,- та 08.07.2025 року чоловік повіз доньку на танці, а вона з сином лишилась вдома, який попрохав погуляти на вулиці з сусідським хлопчиком. Через деякий час ОСОБА_7 забіг до дому, узяв планшет та сів дивитися мультики, а вона готувала святкову вечерю, бо в той день в неї був день народження. Син за настроєм був як завжди, щось критичного вона не бачила. 09.07.2025 року о 22 годині 38 хвилин їй на телефон прийшло повідомлення в месенджер ОСОБА_8 від доньки куми ОСОБА_9 про те, що над ОСОБА_10 знущаються старші хлопці. Вона надіслала їй фото та відео, з яких вбачається, що місцеві хлопці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 казали моєму сину речі, які йому рано знати, жалися нецензурною лексикою. Також є світлина як мій син лежить з приспущеними шортами та трусами на колесі, а ті його тримають. Її це обурило і вона звернулась до поліції (а. с. 15 - 21).

Згідно з протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого ОСОБА_5 від 10.07.2025 року, проведеного у присутності його законного представника та психолога, він мешкає за адресом: АДРЕСА_2 . До них на вулицю приїхав хлопчик ОСОБА_13 і покликав його гуляти. Мама відпустила і вони гуляли на майданчику біля його будинку. З ОСОБА_13 вони гралися в піску, закапували ноги один одному. Потім Нікіту покликали обідати, а він залишився ще грати на майданчику. До нього прийшли два старших хлопця ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Вони називали назви машин, яких він не знав, та сміялися з цього. Один з них - ОСОБА_11 знімав його телефон. Потім вони сказали зняти шорти, щоб фотографувати його, він не хотів. Потім ОСОБА_15 потягнув своєю рукою його за шорти, та стягнув їх із трусами, а також сказав стояти, поки вони фотографують. Потім ОСОБА_15 взяв його за руку, а ОСОБА_14 - сфотографував і вони над ним посміялися. Він говорив старшим хлопцям, що все це йому не подобається та, майже, одразу одягнув труси разом із шортами, але вони все рівно його сфотографували та посміялися з цього. Зазначені події відбувалися декілька хвилин. Далі вони усі розійшлися. Коди він повернувся додому, то мамі нічого не казав, бо був наляканий, що вони здадуть його в поліцію як обіцяли (а. с. 29 - 32).

З протоколу огляду речей від 10.07.2025 року, складеного старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції Татаренко Т. О., вбачається, що у мобільному телефоні, належному ОСОБА_6 дійсно наявні відповідні фото та відео розпусного характеру, на якому зображений неповнолітній потерпілий (а. с. 22 28).

Відповідно до Висновку психолога за результатами проведеного допиту ОСОБА_5 , складеного за № 005 від 20.07.2025 року ОСОБА_16 , ОСОБА_17 демонстрував вікову відповідність, адаптивність до ситуації, базову емоційну стабільність, здатність до контакту й співпраці. Ознак емоційного виснаження, стійкої травматизації чи глибокого дистресу виявлено не було. Епізод підвищеної тривожності у відповіді на окремі запитання не носив патологічного характеру й був швидко знівельований у наслідок підтримки з боку матері. Ситуація свідчить про наявність захисного механізму через безпечну прив`язаність до дорослого, що є позитивним прогностичним маркером психоемоційного стану дитини (а. с. 33 - 38).

Відповідно до протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_4 від 10.07.2025 року, проведеного у присутності його законного представника та психолога, він мешкає за адресом: АДРЕСА_1 , - й 08.07.2025 року вранці гуляв на дворі, потім йому зателефонував ОСОБА_11 та покликав гуляти близько 13-ї години. Вони вирішили піти посидіти на майданчик, де гойдалися на тарзанці хлопчики, а коли ОСОБА_18 залишився один підійшли до нього. ОСОБА_7 в цей час копав пісок між колесами, ОСОБА_14 сів на колесо поряд з ним, почав допомагати. Він також сів поряд з ними. Потім ОСОБА_14 запропонував зняти відео та кинути у групу, він не заперечував. ОСОБА_14 дістав свій мобільний телефон та почав глузувати з ОСОБА_7 , називаючи речі, які він в силу свого віку не знає, та сміявся з відповідей. Він підхопив ці жарти, і також задавав питання ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_14 запропонував зняти з хлопчика шорти. Це була погана ідея. Поки ОСОБА_7 нахилився до піску, він руками взяв його за шорти і зняв їх, якось разом з трусами. Потім притримав його за руку, поки ОСОБА_14 фотографував. В цей момент вони сміялися. Це було декілька хвилин. Потім вони усі пішли (а. с. 39 - 44).

З Постанови про закриття кримінального провадження, винесеної 29.07.2025 року Старшим слідчим відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції Татаренко Т. О., вбачається, що кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000665 від 10.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 301-1 і частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України, закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення й виділено матеріали задля притягнення ОСОБА_1 і ОСОБА_19 , які є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які є батьками ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності (а. с. 45 50).

Згідно із свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_3 ), виданого 10.12.2012 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 10.12.2012 року складено відповідний актовий запис № 20 та його батьками зазначені громадяни України: ОСОБА_19 та ОСОБА_1 (а. с. 54).

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, одним з законів, що передбачає наведені вище обов`язки є Сімейний кодекс України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), який у частині 1 своєї статті 150 обумовлює, що батьки зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Частиною 1 цієї ж статті Сімейного кодексу України визначений обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є її щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують її відповідальність, суддею не встановлено.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність винної, та відсутність тої, що її обтяжує, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, установлених санкцією частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді попередження.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на неї адміністративне стягнення у виді попередження, слід вирішити питання про стягнення з неї й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 року, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді судді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 року; частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 184, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 4 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко