Справа № 758/6853/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

12 вересня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2025 року о 00 годині 00 хвилин в м. Києві по Івана Виговського (Маршала Гречка), 13, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Merсedes-Benz», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мала запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя.

Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася на безперервну відеофіксацію, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Гула М.С. в судовому засіданні провадження по справі просила закрити за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначила, що 22.04.2025 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz GLE 400 н.з. НОМЕР_3 , поверталась додому. Ні перед керуванням транспортним засобом, ні напередодні, вона не вживала будь-яких алкогольних напоїв.

Наближаючись до м. Києва, під час перебування ОСОБА_1 в районі с. Мощун, розпочалась повітряна тривога, внаслідок чого відбувся збій навігаційних систем у автомобілі та мобільному телефоні останньої. Через некоректну роботу навігаторів, ОСОБА_1 неправильно обрала дорогу та заїхала до лісу, де заблукала, а мобільне покриття зникло.

ОСОБА_1 намагалась контактувати із своїм чоловіком, щоб той допоміг їй вибратись із лісу, однак це не вдавалось. Через такі критичні події, у останньої відбувся нервовий зрив та приступ панічної атаки.

Згодом чоловік ОСОБА_1 зателефонував на спецлінію «102» та повідомив поліцію про даний інцидент, оскільки за час її блукання у лісі розпочалась комендантська година. Вказане підтверджується, зокрема, відповіддю УОАЗОР ГУНП у м. Києві на адвокатський запит від 27.05.2025 № 202319-25.

Згодом, виїхавши із лісу, ОСОБА_1 розпочала рух у напрямку м. Києва по автодорогам С-101316 та М-07, а в подальшому на блокпості, що знаходиться на перехресті вул. Міська та Великої Кільцевої дороги у м. Києві й була зупинено працівниками поліції та військовослужбовцями, яким вона пояснила причину затримки, на що останні не виявили в неї будь-яких ознак сп`яніння та дозволили продовжити рух додому.

В подальшому, по вул. Івана Виговського, 13, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено патрульним нарядом поліції, які після перевірки документів звинуватили її у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та почали вимагати проходження відповідного огляду.

ОСОБА_1 пройшла огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, який був при собі у працівників поліції, однак останній видав результат, із яким її не ознайомили та наказали продувати газоаналізатор повторно, вказане працівники поліції обґрунтовували тим, що дії ОСОБА_1 під час продувки спричинили потрапляння слини. Після цього ОСОБА_1 декілька разів намагалась продути прилад повторно, однак останній із незрозумілих причин не фіксував результат.

В подальшому патрульні поліцейські по рації викликали на місце зупинки інший прилад із іншим газоаналізатором моделі «6820», однак такий прилад знову ж таки не фіксував результат.

Тоді працівники поліції почали вимагати від ОСОБА_1 прослідувати до медичного закладу для проходження огляду, на що вона повідомила, що прослідує, але спочатку їй необхідно, щоб на місце зупинки прибув її чоловік та забрав автомобіль.

Патрульні ж розцінили такі слова ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду та склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Між тим, чоловік ОСОБА_1 прибув до місця зупинки ОСОБА_1 , та при спілкуванні з поліцейськими водійка повідомила про бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовлено.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення вказала, що згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №309191 від 23.04.2025 року, ОСОБА_1 ставиться в вину керування транспортним засобом 23.04.2025 о 00 год. 00 хв., однак, як вбачається із інших, наданих до суду матеріалів справи, описані події розгортались близько 03 год. 00 хв.

При цьому, до матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції, у відповідності до якого фактичний час скоєння правопорушення о 03 год. 00 хв., однак, як зазначив Верховний Суд у справі № 24/4668/17, рапорт працівника поліції є внутрішнім службовим документом поліції, і не може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення, а так само не може описувати будь-які обставини його вчинення, оскільки такі, як зазначалось раніше, мають бути викладені саме у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам події, а отже не може слугувати належним та допустимим доказом і бути покладеним в основу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначила, що в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Більш того, такий акт не складався, його копія ОСОБА_1 не вручалась, про існування такого не вказано у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутність ж такого акту стверджує про те, що або огляд водійки на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки не проводився, або працівниками поліції грубо порушено порядок його проведення.

Щодо відеозапису долученого до матеріалів справи вказала, що ОСОБА_1 пройшла огляд за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, який був при собі у працівників поліції. (09 хв. 40 сек. - 09 хв. 50 сек).

Після чого газоаналізатор видав результат, проте який саме результат на відеозаписі не видно, окрім того, із таким результатом ОСОБА_1 не ознайомили.

Після чого, працівник поліції сказав: «будь-ласка не суньте язик і постарайтесь щоб слина туди не потрапляла» (10 хв. 03 сек.).

У відповідь на адвокатський запит ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтеренешенл» повідомило, що «...Технологія вимірювань, що застосовується у газоаналізаторах для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 7510 OIML, вже перевірена на понад 1 мільйоні приладів по всьому світу і розроблена для максимального гігієнічного захисту таким чином, щоби особа, яку перевіряють, не могла вдихати забруднене повітря від попереднього використання.

Отже, особливості конструкції газоаналізатора Drаger Alcotest 7510 OIML з використанням мундштуків Drager Alcotest Mouthpieces Standard зі зворотним клапаном виключають можливість попадання слини особи, яку перевіряють, на сенсор приладу під час використання приладу за призначенням у відповідності до Настанови з експлуатації...».

Аналогічну відповідь також надало управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, де вказало, що «.. Прилад Drager Alcotest 7510 комплектуются мундштуками «Drager Alcotest» Mouthpieces Standard (Німеччина) зі зворотнім клапаном, тому потрапляння слини особи під час огляду на стан алкогольного сп`яніння неможливе.... ».

Відтак, з огляду на надані відповіді потрапляння слини до газоаналізатору Alcotest Drager 7510 є неможливим, а тому можна дійти до висновку, що при першій спробі пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор показав результат 0,0%. Однак поліцейські й надалі наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння водійки.

Щодо огляду ОСОБА_1 в медичному закладі зазначила, що після того, як ОСОБА_1 із незалежних від неї причин не змогла продути надані їй прилади, працівники поліції запропонували їй прослідувати до медичного закладу, на що вона відмовилась, повідомивши, що їй необхідно зачекати чоловіка і передати йому автомобіль.

Разом із тим, варто зазначити, що такі дії не свідчать про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі.

Більш того, слід звернути увагу суду, що сім`я ОСОБА_1 проживає на незначній відстані від місця події і час очікування чоловіка останньої склав би не більше 5 хвилин.

При цьому, за положеннями п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, очікування чоловіка ОСОБА_1 протягом 5 хвилин жодним чином не могло спотворити результати її огляду у медичному закладі, однак поліцейські, маючи намір все ж скласти щодо неї адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП, не надали їй можливості передати автомобіль чоловікові.

Зазначила, що працівниками поліції не складалось направлення для проведення огляду у закладі охорони здоров`я та не вручалось ОСОБА_1 .

Примірник направлення, наявний у матеріалах справи, очевидно, був складений вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому на ньому відсутні відмітки про відмову останньої від проходження огляду.

Відтак, працівниками поліції належним чином не забезпечено можливість огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, що, в свою чергу, свідчить про порушення процедури її огляду.

Окрім того, ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом. Вказала, що на долучених відеозаписах відсутні наступні обставини: зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; першопочаткове спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 ; виявлення, на думку поліцейських, у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; процедури складання та надання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення її з правами, визначеними ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім цього акцентувала увагу, що відеозаписи не є повними, безперервними, не відтворюють в повному обсязі обставини подій, які розглядаються в рамках цієї справи про адміністративне правопорушення, а отже не можуть бути належними та достатніми доказами адміністративного правопорушення, а отже не повинні братись до уваги судом.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст. 52 Закону України "Про дорожній рух"). За положеннями ч. 2 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.

За змістом абзаців 3 та 5 ч. 2 ст. 16 вказаного закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, серед виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння була така ознака алкогольного сп`яніння як - запах алкоголю з порожнини рота, яка може бути встановлена виключно органолептичним шляхом.

Інші виявлені поліцейським ознаки (поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя) встановлені шляхом візуального спостереження та аналізу поведінки водія. Визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, тобто є їх дискреційними повноваженнями. При цьому, відсутність на відеозаписі видимих ознак сп`яніння у водія не спростовують факт відмови від проходження огляду, адже наявність ознак встановлює виключно поліцейський і це є лише підставою для огляду, оскільки метою є встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я та на місці зупинки транспортного засобу поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Невірно зазначений час вчинення адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є технічною помилкою, яка допущена відповідною службовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Така помилка не впливає на суть правопорушення, а при розгляді справи перевага надається змісту доказів та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі. Зазначене не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не впливає на можливість встановлення усіх обставин справи. На відеозаписі, котрий переглянутий у ході розгляду справи, чітко зазначено дату та час фіксації правопорушення.

Такі технічні помилки самі по собі не можуть бути підставою для констатації факту про відсутність складу чи події адміністративного правопорушення.

Аналогічні позиції висловив у своїх постановах і Верховний Суд, а саме у постановах від 24.12.2019 у справі №459/1801/17 та від 28.11.2018 у справі №537/1214/17, в яких йдеться про те, що невірно вказані відомості є описками та не можуть спростовувати факт вчинення адміністративного правопорушення.

Слід наголосити, що закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення виключно на підставі формальної констатації, зокрема, за наявності технічних помилок (описок), зокрема неправильного зазначення часу, за відсутності інших підстав для закриття провадження у справі жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння. Такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя (невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості тощо).

Винуватість особи встановлюється не лише даними протоколу, а й іншими доказами, які, в сукупності з даними протоколу, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Щодо відсутності акту огляду, то слід зазначити, що пунктом 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, натомість ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася.

ОСОБА_1 своєю фактичною поведінкою відмовилася від огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити, як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

Також слід зазначити, що всупереч доводів захисника Гули М.С. з приводу того, що поліцейські могли почекати чоловіка, як на цьому наполягала ОСОБА_1 , який прибув на місце події після неодноразової пропозиції ОСОБА_1 проїхати до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду, варто зазначити, що чинне законодавство не містить положень, які б зобов`язували працівника поліції чекати будь-який час та будь-якої події для отримання згоди від водія пройти вказаний огляд і приступити до його проходження. В даному випадку ключову роль має не принцип розумності вимоги, а імперативний обов`язок водія у передбаченому законом випадку пройти на вимогу працівника поліції відповідний огляд, що, як правило, не вимагає дотримання будь-яких інших умов.

Щодо не вручення письмового направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння суд в цьому контексті зауважує, що згадана вище Інструкція не містить вимоги про вручення водію відповідного направлення, а лише містить посилання на те, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 розділу II). Окрім того, наведена у додатку 1 до цієї Інструкції форма направлення також не містить відповідної графи про вручення водієві цього направлення.

Системний аналіз положень ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції та Порядку дає підстави стверджувати про те, що законодавством не передбачено вручення водію письмового направлення до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського, який має забезпечити доставку особу, яка погодилася на проходження відповідного огляду. Дане направлення є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу. В рамках цієї справи, ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому не вручення їй письмового направлення на медичний огляд не є обставиною, що вказує на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що поліцейськими не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд не приймає, оскільки зазначені факти не спростовують винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім цього зазначене спростовується відеозаписом, де на 32 хв. 41 сек. працівник поліції повідомив ОСОБА_1 : «Можете чекати свого чоловіка щоб він забрав ваш автомобіль, бо вам далі не можна керувати».

Посилання захисника на недопустимість, як доказу відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції є безпідставними.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Той факт, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису та вважати такий доказ недопустимим.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 пройшла огляд самостійно в медичному закладі, в ході якого в неї не виявлено алкоголю в крові, не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктом 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У зв`язку із чим суд вважає, що долучений до матеріалів справи результат токсикологічного дослідження від 23 квітня 2025 року є неналежним доказом із урахуванням суті адміністративного правопорушення (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначено в протоколі ссерії ЕПР1 №309131 від 23 квітня 2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 ).

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Для визнання винним особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення достатньо доведення самого факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і не потребується доведення того, що особа дійсно перебувала у такому стані. Відповідно, долучений до матеріалів справи результат токсикологічного дослідження не спростовує факт того, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо посилання сторони захисту на неможливість потрапляння слини в мундштук та належне проходження ОСОБА_1 з другої спроби огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу варто зазначити наступне.

До матеріалів справи захисник Гула М.С. долучила відповіді на адвокатські запити щодо інструкції використання спеціального технічного приладу Драгер (зокрема, аналогічної моделі за допомогою якої проведено огляд) та неможливості потрапляння слини в мундштук при огляді на стан алкогольного сп`яніння. Так, зі змісту вказаних відповідей вбачається, що короткий звуковий сигнал та червоне світло спеціального технічного приладу моделі Drаger Alcotest 7510 OIML свідчить про наявність помилки та неналежне проходження огляду з тих чи інших причин. Аналогічний звуковий сигнал разом із червоним світлом пролунав і під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на 10 хв. 40 сек. відеозапису, у зв`язку з чим працівник поліції запропонував їй ще раз пройти огляд.

Так, згідно відповіді на адвокатський запит захисника Гули М.С. Вих. 860-09 від 11.09.2025, ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» повідомило наступне.

Помилки при відборі проби за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 7510 OIML можуть бути наступні:

1. Якщо об`єм проби занадто малий, на дисплей виводиться повідомлення «Недостатній об`єм», лунає короткий звуковий сигнал і блимає червоний індикатор.

2. При нерівномірному видиху, наприклад, при різкій зупинці або вдиху в кінці відбору проби, на дисплеї показується: «Видих перервано», звучить короткий звуковий сигнал і блимає червоний індикатор.

При достатній пробі повітря, що видихується (досягнутий мінімальний об`єм повітря, що видихується, і мінімальний час видиху) починається процедура відбору, після чого гасне зелений індикатор і відключається звуковий сигнал. На дисплеї висвічується: «Ждіть Йде аналіз». Через 3-25 секунд (у залежності від вимірюваної концентрації) на дисплеї з`явиться результат вимірювання.

В ході розгляду справи допитано в якості свідків інспекторів Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що в той вечір дійсно зупинено ОСОБА_5 , в якої були явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, запропоновано їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер.

Вказали, що дійсно з другої спроби ОСОБА_5 до кінця звукового сигналу дула в прилад, однак з невідомих причин загорілося червоне світло та пролунав короткий звуковий сигнал, що свідчило про помилку під час огляду, а на екрані приладу з`явилася помилка « Рідина в трубці», яка на їх думку з`явилася через те, що ОСОБА_1 «плювала» в мундштук. Зазначили, що саме тому, їй запропоновано пройти огляд повторно, проте чому не зміг пояснити жоден з працівників поліції, що було зображено на приладі також пояснити не змогли. Відтак, враховуючи численну кількість спроб ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, які були невдалими саме з причин, на їх думку, самої водійки, кваліфікували її дії, як пасивну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, захисник Гула М.С. у письмових поясненнях зазначила, що працівники поліції зобов`язані були водієві пояснити, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, перелічити їх, повідомити про те, що до водія застосовується процедура огляду на стан сп`яніння, роз`яснити порядок цієї процедури і послідовність проходження огляду саме на стан алкогольного сп`яніння та у жодному разі не повідомляти , що водій має право відмовитися від проходження огляду.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, а ознака алкогольного сп`яніння така як: запах алкоголю з порожнини рота може бути встановлена виключно органолептичним шляхом. Інші ознаки поліцейський встановлює шляхом візуального спостереження та аналізу поведінки водія. При цьому, відсутність перевірки ознак на відеозаписі не спростовують факт відмови від проходження огляду, адже наявність ознак встановлює виключно поліцейський і це є лише підставою для огляду, оскільки метою є встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду. Оскільки у даному випадку перевірці підлягають обставини щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то заперечення стосовно відсутності ознак, які не були поліцейським озвучені ОСОБА_1 є необґрунтованими, крім цього, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівник поліції на 27 хв. 17 сек. назвав останній ознаки, які виявлені в ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності та почервоніння шкірного забарвлення обличчя.

Посилання сторони захисту на нероз`яснення порядку проходження огляду не є слушними, оскільки, спростовуються відеозаписом, де на початку та в процесі огляду працівник поліції неодноразово роз`яснює ОСОБА_5 порядок проходження огляду, а її дії вцілому свідчать про спроби виконати інструкції поліцейського.

Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, порушила вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №309191 від 23 квітня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені виявлені працівниками патрульної поліції ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери з якого вбачається, що 23 квітня 2025 року зупинено автомобіль марки «Mersedes-Benz», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

На запитання працівника поліції чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої, остання заперечила.

Згодом, водійці запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, посилаючись на млявість останньої та блиск очей, на що остання погодилася. ОСОБА_1 власноруч відкрила герметично упакований мундштук, працівник поліції продемонстрував відсутність вмісту алкоголю в трубці та роз`яснив порядок проходження огляду.

На 09 хв. 52 сек. ОСОБА_1 вперше спробувала пройти огляд, однак працівник поліції повідомив останню, що вона не дує, на відеозаписі відсутній характерний звук при належному проходженні огляду на приладі Драгер.

На 10 хв. 16 сек. відеозапису зафіксована друга спроба ОСОБА_1 пройти огляд, звуковий сигнал приладу при проходження огляду присутній. На 10 хв. 24 сек. остання пройшла огляд, працівник поліції повідомив: «Все, йде аналіз, допустима норма алкоголю в крові 0,2 проміле».

Однак на 10 хв. 40 сек. прилад сигналізує та працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що потрібно ще раз пройти огляд, не повідомивши останню про причину необхідності повторного проходження огляду та результат попереднього огляду. Вказав, щоб остання не сунула язик в трубочку та щоб туди не потрапляла слина. «Слина потрапляє на датчик і прилад не може зчитати».

На 11 хв. 33 сек. ОСОБА_1 втретє проходить огляд, однак перервала подих.

На 11 хв. 49 сек. четверта спроба пройти огляд, однак невдала з аналогічних підстав.

На 12 хв. 33 сек. ОСОБА_1 вп`яте проходить огляд перериваючи подих знову, повторно на 13 хв. 17 сек. остання не змогла пройти огляд. На 14 хв. 18 сек. ОСОБА_1 , сьомий раз не змогла пройти огляд. 14 хв. 49 сек. та 15 хв. 35 сек. остання знову перервала подих про проходженні огляду.

Після численних невдалих спроб пройти огляд працівник поліції телефонує до свого співробітника та домовляється щоб доставили інший прилад для проходження огляду ОСОБА_1 .

На 16. хв. 43 сек. повторно пройшла огляд на першому ж приладі, однак знову невдало, зазначила: «Я так дихаю в звичайному житті».

На 25 хв. 31 сек. та 25 хв. 50 сек. ОСОБА_1 проходить огляд на іншому приладі Драгер, однак знову невдало.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не змогла пройти огляд на місці події, працівник поліції на 26 хв. 09 сек. запропонував пройти огляд в лікаря-нарколога. На що остання на 26 хв. 39 сек. погодилася та зазначила: «Поїхали». Працівник поліції зазначив, щоб остання сідала до автомобіля з працівниками поліції та їхали на огляд, а ОСОБА_1 на 26 хв. 43 сек. зазначила: «Я не буду замикати і залишати автомобіль, я подзвоню чоловікові, він приїде і ми поїдемо, я жду свого чоловіка, я не відмовляюся проходити огляд».

На 27 хв. 17 сек. працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння, які ним виявлені, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності та почервоніння шкірного забарвлення обличчя.

Перевіривши цілісність муштука, ОСОБА_1 на 28 хв. 07 сек. повторно намагалася пройти огляд, однак невдало, зазначила, що вона дихає так кожного дня. Після кількох невдалих спроб останній не вдалося пройти огляд. У зв`язку з цим останній повторно запропоновано пройти огляд в лікаря-нарколога. Крім цього, на 29 хв. 13 сек. ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду в лікаря-нарколога на неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду.

На 29 хв. 33 сек. останній повторно запропоновано пройти огляд в лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 повідомила, що вона чекає свого чоловіка, він забере машину і тільки тоді поїде.

Працівник поліції повторно запитав чи їде остання до лікаря-нарколога, ОСОБА_1 зазначила: «Рібята, я чекаю свого чоловіка, ось тут», на що працівник поліції зазначив, що його ніхто чекати не буде, а ОСОБА_1 відповіла: «Ну сорян». Крім цього в розмові з чоловіком зазначила: «Я никуда не еду».

На 32 хвилині працівник поліції повторно запитав останню чи їхатиме вона проходити огляд в лікаря-нарколога, на що остання неодноразово зазначила: «Я чекаю свого чоловіка, досвідос».

Крім цього, працівники поліції останній роз`яснили наслідки відмови та повідомили, що в разі відмови на неї буде складено адміністративний протокол за порушення п. 2.5 ПДР України за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309191 від 23 квітня 2025 року підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушниці, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушниці, ступеню її вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов