Справа № 145/794/25
Провадження № 33/801/933/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Патраманський І. І.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к. за те, що він, будучи депутатом 8 скликання Гніванської міської ради Вінницької області, який згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на порушення процедури складання протоколу, тому що його оформлено із запізненням, більш ніж через рік після ймовірного правопорушення. Крім того у протоколі не вказано точну дату виявлення правопорушення та відсутні докази, які б підтверджували факт несвоєчасного подання декларації. Зазначав, що дії мали формальний характер і не були спрямовані на приховування корупції чи заподіяння шкоди державним інтересам.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Згідно з частиною четвертою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

ОСОБА_1 згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3, частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларації відповідно до цього Закону.

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2023), яку відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний був подати до 00 год 00 хв. 01 квітня 2024 року.

Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подається шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) (частини перша статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»).

У пункті першому частини першої статті 255 КУпАП НАЗК визначено як орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення за статтею 172-6 КУпАП.

Отже уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про невчасне подання ним декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стало (повинно було стати) відомо саме 01 квітня 2024 року в день заповнення декларацій на офіційному сайті НАЗК.

Складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення іншим ніж НАЗК органом (його посадовою особою) старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Різником О. М. не впливає на момент виявлення цього адміністративного правопорушення, тому що Закон, зокрема частина четверта статті 38 КУпАП, пов`язує строк накладення адміністративного стягнення саме з моментом виявлення правопорушення, а не моментом складання протоколу.

Цей спеціальний строк, який є значно більшим за загальний, установлений в частині першій цієї статті, якраз спрямований на те, щоб забезпечити достатній час (6 місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення) для складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду його судом.

НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має, зокрема складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції НАЗК, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (пункт 11-2 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції»).

Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, Тиврівським районним судом Вінницької області прийнято 13 серпня 2025 року, тобто більше ніж через рік і чотири місяці після виявлення адміністративного правопорушення уповноваженим органом на складання протоколу про це адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що моментом виявлення правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому що згідно з частиною другою статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Як видно з матеріалів справи 04 березня 2025 року Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України направлено запит № 28124-2025 Гніванській міській раді Вінницької області про надання доказів про можливе порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» депутатами 8 скликання Гніванської міської ради Вінницької області.

01 травня 2025 року Управлінням стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України після отриманих 01 травня 2025 року письмових пояснень ОСОБА_1 здійснено перевірку наведених ним доводів щодо поважності причин несвоєчасного подання декларації.

Проте жодних даних про те, що НАЗК чи Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України впродовж строку з 01 квітня 2024 року по 04 березня 2025 року вживали заходів щодо встановлення особи ОСОБА_1 , його розшуку, встановлення його осудності, інших обставин, які унеможливлювали складання протоколу про адміністративне правопорушення впродовж 24 годин з моменту заповнення декларації на офіційному сайті НАЗК у справі не має.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції 20 травня 2025 року, тобто після закінчення установленого частиною четвертою статті 38 КУпАП строку, то суд прийшов до помилкового висновку про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення, а не закриття провадження у справі на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що визначення моменту з якого стало відомо про особу, яка вчинила правопорушення, днем складення протоколу про адміністративне правопорушення без урахування приписів частини другої статті 254 КУпАП щодо необхідності його складання протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, якщо така особа об`єктивно була відома органу, уповноваженому складати протокол про адміністративне правопорушення, суперечить завданню КУпАП, визначеному його статтею 1, тому що уможливлює безпідставне (аж до двох років) тримання особи, зокрема уповноваженої на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування під загрозою можливого притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі задля відповідного впливу на прийняття нею владних (управлінських) рішень, що є неприпустимим.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк