Справа № 344/6207/25
Провадження № 33/4808/609/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Павлюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення з апеляційною скаргою захисника Павлюк О.В. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05 квітня 2025 року о 01:22 год. в м.Івано-Франківську по вул. Петлюри, керував транспортним засобом марки «БMB», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Павлюк О.В. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що суд першої інстанції повністю проігнорував той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем (займає посаду командира 2 танкового взводу у військовій частині НОМЕР_2 ), про що він неодноразово повідомляв поліцейським. Огляд військовослужбовців на стан сп`яніння має проводитися уповноваженою особою Військової служби правопорядку (ВСП) або командиром військової частини, а не працівниками поліції. Таким чином, його дії мали бути кваліфіковані як військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП (виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані). Крім того, спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі, однак поліцейські, замість того, щоб супроводити його до мед закладу, вчинили протиправні дії: застосували фізичний вплив, штовхнувши його; застосували спецзасоби, а саме одягнули кайданки, повалили на землю та розпилили сльозогінний газ в очі. Ці дії тривали близько 2,5 годин і спричинили у ОСОБА_1 шоковий стан. Захист вважає, що подальша відмова від огляду була спровокована саме цими діями поліцейських, оскільки він відчував біль від кайданків та печіння в очах. Після затримання та застосування спецзасобів ОСОБА_1 повідомив, що йому потрібен адвокат. Проте працівники поліції не забезпечили його право на захист.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин викладених в протоколі.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291148 від 05.04.2025 року (а.с.1); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

На відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції (а.с.8), зафіксовано, як працівники поліції в нічний час (період комендантської години) о 01 год. 22 хв. 05.04.2025 року в м.Івано-Франківську, по вул. Петлюри, виконуючи свої службові обов`язки, зупинили транспортний під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти огляд на місці зупинки погодився, проте, коли перед ним відкрили кейс з газоаналізатором, відмовився проходити огляд та намагався «домовитися». Після цього, погодився їхати в заклад охорони здоров`я, проте, на вимогу працівників поліції зачинити свій автомобіль та їхати з ними, почав проявляти агресію зухвалість, нецензурно розмовляв з працівниками поліції, погрожував застосувати до них фізичну силу. Після спроби вдарити працівника поліції, він був затриманий. Після цього, з 1:37 год. Йому повторно запропоновано пройти огляд на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, на що він у грубій формі відмовився. За наслідками адміністративного затримання складено протокол АЗ №187496 від 05.04.2025 року. Також складено матеріали про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини спростовують доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд через тривалий проміжок часу після застосування сльозогінного газу. Працівники поліції спілкувалися з ним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно, а огляд проведено неповноважними особами, також не заслуговують на увагу апеляційного суду. Суду не надано даних, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 перебував на військовій службі, виконував свої службові обов`язки чи перебував на території військової частини. За таких обставин, працівники поліції діяли в межах своєї компетенції.

Не знайшли свого підтвердження й твердження про протиправне застосування працівниками поліції фізичного впливу та спецзасобів. З наданих відеозаписів убачається, що поліцейські діяли у межах службових повноважень. Ними було застосовано лише тих заходів, які були необхідні для припинення правопорушення і фіксації його обставин. Будь-яких порушень прав ОСОБА_1 , які б могли спричинити недопустимість доказів, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд також бере до уваги правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких у справах про притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП суд зобов`язаний особливо ретельно перевіряти відповідність доказів вимогам закону. У даній справі суд першої інстанції виконав цей обов`язок: дослідив усі надані документи та відеоматеріали, надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисниці Павлюк О.В. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт