Справа № 309/2360/25
Провадження № 3/309/795/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Хустського районного суду від 27.03.2025 року

за ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 22 червня 2025 року близько 23 години 00 хвилин в м.Хуст по вул. 900-річчя Хуста керував транспортним засобом «Шкода Октавія», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі. Цим самим ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Захисником Жупан А.Ю. подано пояснення по справі у яких просить закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. Вказує, що не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстав та причини його зупинки. Також порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема у матеріалах відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я. Також неможливо встановити точний час виявлення правопорушення, та відповідно дотримання поліцейським довхгодинного терміну проведення огляду. Також не можливо встановити за допомогою якого технічного засобу проводилася перевірка, чи допустимий такий газоаналізатор на території України, чи дотримано процедури підготовки технічного засобу, яким вимірювали заміри. Відсутні відомості про сервіс, градуювання та повірку спеціального засобу, яким здійснювалася перевірка. На відео видно як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою невідомого технічного засобу і такий проводився не безпосередньо лікарем. Щодо відеозаписів, то до справи долучено 15 відеофайлів, а саме папка Ворон 7 відео і папка Дума 8 відео. Згідно протоколу фіксація порушення здійснювалася на боді-камеру 4045/2. З даних відеоматеріалів убачається що такі створені за допомогою різних технічних засобів (боді камер), що не дає можливості встановити, які з цих 15 відео створено за допомогою боді-камери 4045/2. Також зазначені відеоматеріали не містять фіксації факту руху транспортного засобу, керування ОСОБА_1 ТЗ, його зупинки. Також листом Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2025 долучено ще диск з відеозаписами, які не можуть бути взяті до уваги, так як незрозуміле джерело походження даних відеозаписів, та окрім такі докази вже створено після формування справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, поліцейським, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП не було відсторонено ОСОБА_1 від керування ТЗ. Також ОСОБА_1 не було роз`яснено його права. Вважає, що долучена до матеріалів справи постанова серії ЕНА №5046309 віл 22.06.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП є неналежним доказом, позаяк містить відмінні від протоколу серії ЕПР1 №370004 від 23.06.2025 року час скоєння правопорушення.

В судовому засіданні захисник Жупан А.Ю. просить закрити справу через відсутність складу адміністративного правопорушення. Вказує, що жодними доказами не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстав та причини його зупинки. Також порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема у матеріалах відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що такий огляд є незаконним. Також неможливо встановити точний час виявлення правопорушення, та відповідно дотримання поліцейським двохгодинного терміну проведення огляду. Також не можливо встановити за допомогою якого технічного засобу проводилася перевірка, чи допустимий такий газоаналізатор на території України, чи дотримано процедури підготовки технічного засобу, яким вимірювали заміри. Відсутні відомості про сервіс, градуювання та повірку спеціального засобу, яким здійснювалася перевірка. На відео видно як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою невідомого технічного засобу і такий проводився не безпосередньо лікарем, а сторонньою особою. На відео також не зафіксовано результат огляду. Щодо відеозаписів, то до справи долучено 15 відеофайлів, а саме папка Ворон 7 відео і папка Дума 8 відео. Згідно протоколу фіксація порушення здійснювалася на боді-камеру 4045/2. З даних відеоматеріалів убачається що такі створені за допомогою різних технічних засобів (боді камер), що не дає можливості встановити, які з цих 15 відео створено за допомогою боді-камери 4045/2. Також зазначені відеоматеріали не містять фіксації факту руху транспортного засобу, керування ОСОБА_1 ТЗ, його зупинки. Також листом Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2025 долучено ще диск з відеозаписами, які не можуть бути взяті до уваги, так як незрозуміле джерело походження даних відеозаписів, та окрім такі докази вже створено після формування справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, поліцейським, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП не було відсторонено ОСОБА_1 від керування ТЗ. Також ОСОБА_1 не було роз`яснено його права. Вважає, що долучена до матеріалів справи постанова серії ЕНА №5046309 віл 22.06.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП є неналежним доказом, позаяк містить відмінні від протоколу серії ЕПР1 №370004 від 23.06.2025 року час скоєння правопорушення. Також звертає увагу, що на відеозаписах працівники поліції фактично постійно намагалися схилити ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду. Просить врахувати, що ОСОБА_1 служив у ЗСУ, отримав поранення та контузії, був звільнений з служби, йому наразі встановлена група інвалідності, що і пояснює його досить двину поведінку на відеозаписах. Окрім того звертає увагу на те, що згідно протоколу ОСОБА_1 керував ТЗ о 23:00, а відеозаписи з нагрудної камери поліцейських розпочинаються з 23:27 год. Що відбувалося у ці 27 хв ніде не зафіксовано. З огляду на те, що працівники поліції його не зупиняли, ОСОБА_1 міг вживати алкоголь вже після зупинки і до початку розмови з працівниками поліції, що саме по собі не є правопорушенням.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Диспозицією частини 2 статті 130 КУпАП в даному випадку передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до ст..266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6, 7, 8 Розділу І Інструкції передбачено, що Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Розділом ІІ Інструкції передбачено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій/

Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, указівка на сам закон, то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надано наступні докази:

- протокол серії ЕПР1 №370004 від 23.06.2025 року;

- висновок КНП «Хустська центральна лікарні ім. Віцинського О.П. Хустської міської ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.06.2025 згідно якого ОСОБА_1 22.06.2025 о 23:41 був освідчений на стан алкогольного сп`яніння, результат стан алкогольного сп`яніння;

- постанову Хустського районного суду від 27.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. На постанові суду відсутня відмітка щодо набрання нею законної сили;

- відеозапис з боді-камери поліцейського на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема відеозапис розпочинається о 23:27, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що він здійснив безпідставну зупинку у забороненому місці. На питання чи вживав алкоголь, відповів , бо хотів і послався на стан свого здоров`я. Відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці та погодився пройти його у лікарні. У медичному закладі о 23:43 зафіксовано, як лікар сидить за столом, інша особа у лікарському халаті дає ОСОБА_1 подути у газоаналізатор. З першого разу не вийшло, бо за твердженням особи слабо подув, з другої спроби результат 2,128. Потім ще раз проходив освідчення за його проханням, однак результат не зафіксовано на відеозаписі. Далі зафіксовано процедуру складання протоколу.

Інших якихось доказів, які б стосувалися встановлення обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи, які були надіслані до суду 30.06.2025 не долучено.

Суд констатує, що з аналізу вказаних вище норм законодавства слідує, що у разі незгоди водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, такий огляд проводиться у закладі охорони здоров`я. При цьому підставою для проведення лікарем такого огляду є відповідне направлення форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції.

Всупереч приписам Інструкції до матеріалів справи не долучено відповідного направлення. З відеозапису також неможливо встановити чи взагалі таке направлення складалося (заповнялося) працівником поліції та чи вручалося воно лікарю в медичному закладі. А отже відсутні підстави стверджувати, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводився на відповідній правовій підставі, що ставить під сумнів складений за результатом такого огляду медичний висновок.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно протоколу ОСОБА_1 керував ТЗ о 23:00. Відеозапис з боді-камер поліцейський розпочинається о 23:27, тобто через певний проміжок часу, який не є невеликим. Матеріалами належним чином не зафіксовано, що саме відбувалося у такий проміжок часу. З відеозапису з боді-камер поліцейський убачається, що під час розмови працівник поліції ствердив, що ОСОБА_1 , здійснив безпідставну зупинку у забороненому місці, тобто, що ОСОБА_1 самостійно зупинився, а не його зупиняли працівники поліції. Вказане узгоджується з відеозаписом з камер відеоспостереження, які надіслані органом поліції до суду 04.07.2025, і якому суд вважає все ж таки дати оцінку не зважаючи на заперечення сторони захисту щодо неможливості використання такого доказу з підстав його скерування до суду після надіслання протоколу. Зокрема на даному відеозаписі зафіксовано, як о 23:00 (час камери) під камерою зупиняється автомобіль темного кольору, за кермом якого сидить ОСОБА_1 . Останній виходить з автомобіля та починає досить голосно висловлювати певні претензії. На що виходять два працівники поліції (не ті які оформляли протокол) та намагаються його заспокоїти, що у певній мірі вдається, і ОСОБА_1 переходить на розмову без підвищених тонів. О 23:05 відеозапис припиняється. Однак що відбувалося у період з 23:05 по 23:27 жодним чином не зафіксовано, і такий проміжок часу є досить значним. Відтак суд вважає не безпідставним покликання захисника на те, що ОСОБА_1 після самостійного зупинення ним ТЗ і до початку розмови з патрульним поліцейським теоретично міг вживати алкоголь (і це не є забороненим з огляду на те, що ОСОБА_1 не зупиняли безпосередньо працівники поліції і немало місця ДТП), що у свою чергу не підтверджує, що мало місце саме керування ним ТЗ у стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини ставлять під розумний сумнів доведення факту саме керування ОСОБА_1 ТЗ у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 266,280, КУпАП - суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.