КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/525/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Категорія - 172-15 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою, особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025, року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новоархангельськ Кіровоградської області, українця, начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, не одруженого, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він в період з 20.02.2025 по 10.03.2025, будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення y ІНФОРМАЦІЯ_4 і його відділах у 2025 році», ст. ст. 235, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, п. 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.12.2023 №1852, розділу 8 Функціональних завдань структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_7 (Додатку до Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 ): неналежним чином виконав свої обов`язки в частині складання протоколів за ст. ст. 210, 2101 КУпАП відносно ОСОБА_2 , 1999 р.н., ОСОБА_3 , 1987 р.н., що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 2101 КУпАП, що призвело уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, в період з 11.04.2025 по 10.05.2025 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особо, під час несення служби на посаді начальник групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, що передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 № 843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_4 і його відділах у 2025 році», ст. ст. 235, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, п. 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.12.2023 № 1852, Розділу 8 Функціональних завдань структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_7 (Додатку до Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 ): неналежним чином виконав свої обов`язки в частині складання протоколів за ст. ст. 210, 2101 КУпАП відносно ОСОБА_4 , 1982 р.н., ОСОБА_5 , 1978 р.н., ОСОБА_6 1991 р.н., що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 2101 КУпАП, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, в період з 20.06.2025 по 24.06.2025 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді начальник групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконав свої обов`язки, передбачені наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2024 №843 «Про організацію та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_4 і його відділах у 2025 році», ст.ст.235, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, п. 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.12.2023 №1852, Розділу 8 Функціональних завдань структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_7 (Додатку до Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 ): неналежним чином виконав свої обов`язки в частині складання протоколів за ст.ст.210, 2101 КУпАП відносно ОСОБА_7 , 1981 р.н. ОСОБА_8 , 1998 р.н., ОСОБА_9 1990 р.н., ОСОБА_10 , 1993 р.н., що були доставлені структурними підрозділами ГУНП в Кіровоградській області до ІНФОРМАЦІЯ_8 для складання адміністративних протоколів за адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.210,2101 КУпАП, що призвело до уникнення військовозобов`язаними адміністративної відповідальності, чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки три адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП постановою суду від 21.07.2025 року об`єднані в одне провадження.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає постанову незаконною, такою що підлягає скасуванню.

В протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що апелянт вчинив правопорушення в частині складання протоколів за ст..ст. 210, 210-1 КУпАП відносно осіб що були доставлені до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Тобто місцем вчинення правопорушень є саме ІНФОРМАЦІЯ_10 . Тоді як, відповідно до наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №183 від 01.07.2024 року, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , де наразі апелянт продовжує проходити службу.

Даний факт не взято до уваги судом першої інстанції, внаслідок чого була винесена постанова з порушенням норм визначених у ст.. 245, 247, 251 та 280 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 розроблено функціональні обов`язки начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , які затверджені начальником саме 25 грудня 2024 року.

Відповідно до зазначеного вище, до функціональних обов`язків ОСОБА_11 не входить складання протоколів відносно осіб, які порушили правила військового обліку, про що апелянт неодноразово заявляв як посадовій особі уповноваженій складати протоколи про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апелянт вважає, що зазначені обставини вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Прокурор Гонтар А.Д. в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора Гонтаря А.Д., пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них або 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій , передбачених як безумовних для виконання нею по службі.

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.

Так, недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Згідно матеріалів провадження, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ОСОБА_1 мав повноваження на складання адміністративних протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення згідно наказу №843 від 26.12.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 , який при допиті в суді апеляційної інстанції підтвердив чинність даного наказу.

Проте, згідно пояснень начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , судом апеляційної інстанції було встановлено, що за розпорядженням начальника РТЦК, функціональні обов`язки на складання адміністративних протоколів покладені були на іншого працівника ІНФОРМАЦІЯ_11 заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , майора ОСОБА_15 , який згідно його функціональних обов`язків, а саме п. 22 був зобов`язаний вести адміністративну практику стосовно юридичних та фізичних осіб, які порушують законодавчі акти, складати адміністративні протоколи та оформлювати матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП (а.с. 153-154 т.2) .

Покази свідка ОСОБА_12 збігаються з письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах провадження про те, що всі працівники РТЦК, без зазначення їхніх прізвищ, а формально і майор ОСОБА_1 уповноважені на складання адміністративних матеріалів згідно наказу, але фактично ОСОБА_1 , фактично не складав протоколи, оскільки проходить службу в іншому відділенні і на нього не покладались дані обов`язки.

Згідно матеріалів провадження та показів свідка, майор ОСОБА_1 жодного разу не складав протоколи про адміністративне правопорушення, оскільки дану категорію покладених обов`язків виконувала інша посадова особа відділу ІНФОРМАЦІЯ_11 як було раніше встановлено судом.

Так, в день доставлення до ТЦК зазначених в протоколі осіб на момент складання протоколів про адміністративне правопорушення обов`язок щодо складання протоколів на зазначених осіб покладався на заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , майора ОСОБА_15 , що підтверджується функціональними обов`язками та показами свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с. 153-154 т.2).

Отже, надані суду докази та матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом що в діях ОСОБА_1 є умисне або необережне ставлення до військової служби.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Проте, апеляційний суд враховує те, з матеріалів справи не вбачається, що згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 до ОСОБА_1 входили у повноваження ті обов`язки, невиконання яких ставиться останньому у провину.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року - задовольнити.

Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 скасувати, та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В.Широкоряд