Справа № 346/496/25
Провадження № 33/4808/312/25
Категорія ч. 5 ст. 126 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Третьякова І. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Романенчука Андрія Володимировича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце роботи невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень).

- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450 м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив з`їзд у кювет, що призвело до перекидання транспортного засобу та його механічного пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце події, чим порушив п. 2.10 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Також, 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП, а відтак відповідальність за цим правопорушенням передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , та вчинивши ДТП, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Романенчук А.В. просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень передбачений ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду незаконним у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Суд не в повній мірі з`ясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Вказує, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про відкладення судового розгляду і все ж розглянув справу у відсутності захисника та ОСОБА_1 , який мобілізований і перебуває в зоні бойових дій в місті Покровськ Донецької області як військовослужбовець Збройних Сил України, у зв`язку з чим не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні 17 березня 2025 року, але бажає, за наявності об`єктивної можливості (до прикладу, під час відпустки) особисто дати пояснення, які б вплинули на хід та результат розгляду справ.

Звертає увагу, що матеріали справи, зокрема і відеозаписи, не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Зазначає, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а його брат ОСОБА_2 .

Наголошує, що матеріали справи сфабрикованими, оскільки долученими до справи відеозаписами не підтверджується фіксування всіх обставин спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , зокрема на відеозаписах відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, як про це зазначено в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення в нього ознак сп`яніння. Відсутні також докази інших дій, які відбувались в закладі охорони здоров`я, зокрема не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування в закладі охорони здоров`я.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тайого адвокат Лесюк А.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Справа в суді апеляційної інстанції знаходиться на розгляді з 02 квітня 2025 року, призначалась до розгляду на 17 квітня 2025 року, 07 травня 2025 року, 13 травня 2025 року, 28 травня 2025 року, 11 червня 2025 року, 01 липня 2025 року, 28 липня 2025 року, 19 серпня 2025 року, 02 вересня 2025 року, 15 вересня 2025 року.

Стороною захисту, протягом перебування справи в апеляційному суді, не надано документів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 безпосередньо в районі виконання бойових завдань, або про те, що останній був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно, наявної в матеріалах справи, довідки від 18 квітня 2025 року №1119 (а.с 121) ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , тобто не в зоні бойових дій, а тому перебування ОСОБА_1 на військовій службі не унеможливлює його участь в судовому засіданні.

Вважаю, що вищенаведені дії, є зловживанням процесуальними правами на відкладення розгляду справи.

Беру до уваги, що аналогічна процесуальна поведінка була і при розгляді справи в суді першої інстанції, де справа призначалась до розгляду на 14 лютого 2025 року та 17 березня 2025 року але ОСОБА_1 на виклик суду не з`являвся, на адресу суду адвокатом було надіслано надсилав клопотання про відкладення справи.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 тайого адвоката Лесюка А.В.

Дослідивши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Провадження щодо ОСОБА_1 складається з чотирьох обвинувачень, що містяться в чотирьох протоколах про адміністративне правопорушення від 19 січня 2025 року серії ЕПР1 № 224683 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, від ЕПР1№ 224654 від 19 січня 2025 року за ст. 124 КУпАП, від 19 січня 2025 року серії ЕПР1№ 224647 за ст. 122-4 КУпАП та від 19 січня 2025 року серії ЕПР1№ 224664 за ч. 1 ст. 130 КУпАП фактично об`єднаних суддею суду першої інстанції в одне провадження з присвоєнням номеру справи №346/496/25 та винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 5 ст. 126, ч. 1. ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про відкладення судового розгляду і все ж розглянув справу у відсутності захисника та ОСОБА_1 , який мобілізований і перебуває в зоні бойових дій не є слушним, оскільки справа в суді першої інстанції призначалась на 14 лютого 2025 року та 17 березня 2025 року але в судове засідання 17 березня 2025 року, ні ОСОБА_1 , ні його захисник, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, завчасно до суду для ознайомлення з матеріалами адміністративних справ відповідно до заявленого клопотання, не прибули, своєї позиції щодо складених протоколів, не висловили.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 та його захисника Романенчука А.В. до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративних справ.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 січня 2025 року серії ЕПР1№ 224664 (а.с. 24) 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , та вчинивши ДТП, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративні правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Лубівом В.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 27) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Алкофор 507, але від такого ОСОБА_1 відмовився.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Коломийську ЦРЛ (а.с. 28), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук не був доставлений для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад у зв`язку з відмовою.

Твердження апелянта про те, що на відеозаписах відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, як про це зазначено в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення в нього ознак сп`яніння, а не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування в закладі охорони здоров`я не є слушним, оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, бо відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, а направлення лише фіксує факт такої відмови.

На відеозаписах, які міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 34), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано прибуття працівників поліції до будинку за місцем проживання ОСОБА_1 та телефонний дзвінок до нього з проханням вийти з помешкання та повідомити про обставини події, яка сталася. ОСОБА_1 разом з братом та дружиною брата вийшов до поліцейських та пояснив, що дійсно перебував за кермом автомобіля, який перекинувся та знаходиться в кюветі неподалік. Далі працівники поліції просили ОСОБА_1 надати документи, але останній вказав, що документів при собі не має, в додатку «Дія» їх показати теж не може, оскільки мобільний телефон залишився в автомобілі. В процесі розмови вказав, що посвідчення водія не має, оскільки був позбавлений права керування транспортними засобами. Також зафіксовано відібрання письмових пояснень у ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_2 після цього зафіксовано, як працівники поліції доправили ОСОБА_1 Коломийського РВП. У відділі поліції працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього процесуальних документів за вчинення ДТП та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 відмовився від такої пропозиції. Після відмови працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, але від такого останній також відмовився. Далі зафіксовано складання процесуальних документів, оголошення їх змісту ОСОБА_1 , який відмовився підписувати складені процесуальні документи. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи, зокрема і відеозаписи, не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не є слушним, оскільки з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , після приїзду працівників поліції, пояснив їм , що дійсно перебував за кермом автомобіля, який перекинувся та знаходиться в кюветі неподалік. Про те, що транспортним засобом керував не він, а його брат ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не повідомляв, а тому твердження апелянта в цій часині є голослівним. Також не ОСОБА_1 , в подальшій розмові з працівниками поліції, не висловлював заперечень про те, що він не керував транспортним засобом, а тому у працівників поліції не було сумнівів, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Також слід зазначити, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та її причетність до ДТП.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому твердження апелянта про матеріали справи сфабрикованими не слушними, оскільки з відеозапису вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №224683 від 19 січня 2025 року доходжу наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 січня 2025 року серії ЕПР1 №224683 (а.с. 1) 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП, а відтак відповідальність за цим правопорушенням передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто за повторне керування транспортним засобом особою, яка немає права керувати таким транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 6) відносно ОСОБА_1 02 квітня 2024 року було винесене постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №881991 відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказаний факт підтверджує повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме 19 січня 2025 року.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином досліджена сукупність доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом повторно протягом року не маючи права керування транспортними засобами, тобто порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №224654 від 19 січня 2025 року доходжу наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19 січня 2025 року серії ЕПР1 №224654 (а.с. 46) 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450 м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив з`їзд у кювет, що призвело до перекидання транспортного засобу та його механічного пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративні правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Лубівом В.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

До протоколу поліцейськими долучено пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 19 січня 2025 року (а.с. 29) вбачається, що він, в якості пасажира, разом з своїм братом ОСОБА_3 , який керував автомобілем Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , їхали з с. Підгайчики в сторону с. Старий Гвіздець в магазин по сигарети, по дорозі лопнуло колесо і автомобіль перекинуло в кювет, після чого він вийшов з машини, забрав свої речі та пішов в сторону свого будинку.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 19 січня 2025 року (а.с. 30) вбачається, що він того для керуючи автомобілем Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 їхав з с. Підгайчики в сторону с. Старий Гвіздець і неочікувано лопнуло переднє колесо внаслідок чого він перекинувся в кювет. Після того як він вийшов з автомобіля будучи в стані шоку, але після того як він прийшов в себе то пішов додому.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Транспортний засіб марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , тому кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною, оскільки він пошкодив транспортний засіб який йому не належить.

В матеріалах провадження містяться: протоколи, письмові пояснення, копії матеріалів ДТП, які підтверджують факт вчинення такого правопорушення саме ОСОБА_1 та поза розумним сумнівом доводять причетність ОСОБА_1 до вказаного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №224654 від 19 січня 2025 року.

Таким чином, доводи апелянта про недоведеність скоєння адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №224647 від 19 січня 2025 року доходжу наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19 січня 2025 року серії ЕПР1 №224647 (а.с. 63) 18 січня 2025 року о 22:55 год. в с. Старий Гвіздець на 138 км. + 450м. автодороги Р 24 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце події, чим порушив п. 2.10 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, в частині визнання винуватим за ст. 122-4 КУпАП апелянтом не надано.

За результатами апеляційного розгляду, оцінивши встановлені обставини, проаналізувавши ухвалене судове рішення, врахувавши норми права, що підлягали застосуванню, доходжу висновку, що сукупність доказів, наявних у матеріалах розглянутих справ, свідчать про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції і закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, як про це наголошено в апеляційній скарзі.

Виходячи з наведеного, вважаю висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 5 ст. 126, ч. 1. ст. 130 та ст. 124 КУпАП законними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Романенчука Андрія Володимировича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло