1Справа № 335/7609/25 3/335/2032/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

01.08.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 399487 від 22.07.2025 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що 22.07.2025 року о 17 год. 11 хв., у м. Запоріжжя по вулиці Володимира Грищенка, буд. 26-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електросамокатом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , викликався до суду для участі у розгляді справи на 15.08.2025 та 17.09.2025 за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, що була вказана ним безпосередньо при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, однак до суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», також викликався шляхом надсилання смс-повісток за номером телефону, що зазначений у протоколі.

Окрім того, під час складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був проінформований про те, що йому слід очікувати виклику до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.

Таким чином, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду та не виявив бажання бути присутнім при розгляді справи. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008р.) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Зважаючи на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а також на те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 3 Розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Єдиним доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення є відеозапис, доданий до протоколу.

Суд виходить з того, що вимога поліцейського щодо проходження медичного огляду має ґрунтуватись на встановленні хоча б початкових ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які мають бути зафіксовані належними доказами. У протилежному випадку висунення такої вимоги є безпідставним і може свідчити про свавілля з боку працівника поліції, а відмова від проходження огляду не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджений судом відеозапис, як і інші матеріали справи, не містить відомостей про те, в який спосіб працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначено у протоколі: порушення мови, звужені зіниці які не реагують на світло, неприродна блідніть. Зокрема, цей відеозапис не містить фіксації того, чи перевірялись очі ОСОБА_1 на реакцію на світло, і чи дійсно вони не реагують на світло, а також не зафіксована неприродня блідість. Мовлення та взагалі поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі також не містить очевидних ознак наркотичного сп`яніння, поведінка відповідає обстановці.

При цьому суд звертає увагу на те, що відеозапис починається з розмови між поліцейськими, висловлення яких на кшталт «давай поїдемо по сто тридцяту», «я хочу сто тридцяту», «чи складеш ти протокол по сто тридцятій, якщо я когось зупиню?», свідчать про те, що вони почали патрулювання виключно з метою відшукання осіб, щодо яких можна скласти протокол за ст. 130 КУпАП, що у свою чергу, може свідчити про їх упередженість по відношенню до ОСОБА_1 і тільки підтверджує безпідставність висунутої до нього вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного доказу про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які надавали б підстави для висунення вимоги щодо проходження медичного огляду.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суддя вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.1, 7, 247, 265, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Мінаєв