Справа № 932/8953/25
Провадження № 3/932/3323/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 о 12 год. 00 хв. за адресою м. Дніпро на перехресті вул. Будівельників та вул. Новокримська, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину по позначеному пішохідному переходу, чим порушив п. 18.1 ПДР України. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб пошкоджено, пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду від останнього на адресу суду не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона перетинаючи пішохідний перехід, пропустила дві машини, після чого почула звук гальмування, повернула голову та побачила автомобіль. Зрозуміла, що автомобіль не встигне загальмувати, тому ОСОБА_2 відскочила, щоб запобігти удару, у зв`язку із чим водій зачепив потерпілу боком автомобіля. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні 12 днів, а потім ще 12 днів амбулаторно.

Окрім цього, потерпіла зазначила, що ОСОБА_1 не звертався до неї з приводу відшкодування збитків, навіть не телефонував, щоб дізнатися про стан її самопочуття.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,

- тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 18.1. ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 18.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393272 від 16.07.2025;

-рапортом слідчого СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2025;

-рапортом відпрацювання УПП в Дніпропетровській області від 24.06.2025 № 22103;

-рапортом відпрацювання УПП в Дніпропетровській області від 24.06.2025 № 22172;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.06.2025 зі схемою місця ДТП та фото-таблицею;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.06.2025;

-копією тимчасового дозволу виписаного 12.06.2025 на ім`я ОСОБА_1 (12.06.2025 складено протокол серії ЕПР1 №359638 від 12.06.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП), та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2025 виписаного на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-копією паспорта виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-копією консультаційного висновку експерта КНП «КЛШМД» ДМР від 24.06.2025, за результатами огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-повідомленнями УПП в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

-поясненнями ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення судом усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.

Суду не надано доказів та не наведено доводів, які б викликали сумніви або вказували на суперечності в обставинах встановлених судом.

При цьому суд враховує ступінь вини водія ОСОБА_1 , характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, його поведінку після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, невжиття необхідних заходів до надання потерпілому допомоги та відшкодування шкоди, вважає за необхідне застосувати до нього за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, визначений санкцією ст. 124 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид адміністративного стягнення буде доцільним, необхідним і сприятиме попередженню вчинення інших адміністративних правопорушень. Підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з огляду на його безвідповідальну поведінку після вчинення дорожньо-транспортної пригоди суд не вбачає.

Крім того, у відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Керуючись статями 24, 27, 33, 38, 124, 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) номер рахунку UA0026001).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна