ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1988/25 Справа № 201/7214/25 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Д.В. та представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Федорчука К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Ткаченка Дениса Володимировича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 14 травня 2025 року о 22 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1 , при поданні жовтого сигналу світлофора на регульованому перехресті вул. Січеславська Набережна з вул. Михайла Коцюбинського в м. Дніпрі не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та продовжив рух, виїхавши на перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Хонда», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофора. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 8.7.3 «ґ, е», 8.10 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, розглядом справи за відсутності апелянта, а також через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась в УПП В Дніпропетровській області без присутності особи, яка притягається до адміністративні відповідальності ОСОБА_1 , якого не було повідомлено уповноваженою особою про час та місце розгляду справи.

У суді першої інстанції також було проведено судове засідання за відсутності ОСОБА_1 , який не був своєчасно повідомлений про дату та час судового засідання,

У матеріалах справи міститься скриншот про направлення уповноваженою особою СМС-повідомлення та міститься довідка про доставку 16.06.2025 повідомлення у додатку "Viber" на номер телефону - НОМЕР_3 щодо судової повістки про виклик до суду в зазначеній справі на 11.00 годин 02 липня 2025 року, яка адресована ОСОБА_1 .

Однак заяви ОСОБА_1 про намір отримати судову повістку в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення в матеріалах справи немає. Також відсутня інформація, яка підтверджує належне повідомлення ОСОБА_1 про проведення судового засідання в зазначену дату та час іншими засобами, передбаченими чинним законодавством.

Щодо обставин ДТП захисник зазначає, що ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, переконавшись у безпечності руху, закінчуючи проїзд на жовтий сигнал світлофора, побачивши з лівої сторони автомобіль, який рухається у його напрямку, приймаючи кермо вправо з можливістю уникнути зіткнення з автомобілем, який виїхав на головну дорогу, не зміг уникнути зіткнення з автомобілем, який врізався в ліву частину його автомобіля. Внаслідок чого і сталась ДТП. Тобто саме дії водія Honda Insight н/з НОМЕР_2 - ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Якби водій ОСОБА_2 переконалась у безпечності руху, виїжджаючи на головну дорогу та надала перевагу в русі прямо водію Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , дорожньо-транспортна пригода б не сталась.

Вказані обставини підтверджуються відео з відеокамер системи ситуаційного відеоспостереження міста Дніпра, які розташовані на перехресті вулиць Січеславська Набережна з вулицею Михайла Коцюбинського в місті Дніпро.

На відеозапису зафіксовано, що 14.05.2025 о 22.28 годин автомобіль Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 рухається по головній дорозі вулиці Січеславська Набережна та проїжджає перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Автомобіль Honda Insight н/з НОМЕР_2 без здійснення зупинки перед перехрестям в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, не переконавшись у безпечності руху, в момент, коли ще не загорілась зелена стрілка на світлофорі, яка надає право руху, здійснює виїзд на головну дорогу, що призвело до настання ДТП.

ОСОБА_1 продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися згідно вимог ПДР, а тому будь-яких порушень ПДР останнім допущено не було.

У даному випадку водій ОСОБА_2 , яка під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, повинна була дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

З огляду на наведене, захисник уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом та просить постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 01.07.2025 та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відвідуваністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, але захисник та представник потерпілої вважати за можливе розглянути справу без їх участі, а тому, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, неявка зазначених осіб не перешкоджає апеляційному розгляду.

Потерпіла ОСОБА_2 подала до апеляційного суду пояснення до апеляційної скарги, в яких наводить підстави на спростування доводів сторони захисту та просить постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 01.07.2025 залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Під час апеляційного розгляду захисник особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Д.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Додатково суду пояснив, що мобільний телефон з номером НОМЕР_3 , на який суд першої інстанції направляв СМС-повідомлення через застосунок "Viber" про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, дійсно належить останньому, але стверджує, що ОСОБА_1 таке повідомлення не отримував, а тому належним чином не був сповіщений про дату та час судового розгляду справи.

Також захисник зазначив, що клопотання про проведення відповідної автотехнічної експертизи до місцевого суду стороною захисту не подавалося.

Представник потерпілої - адвокат Федорчук К.Ю. в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважали постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Стверджував, що за обставин справи водій ОСОБА_1 не здійснював екстреного гальмування для уникнення ДТП, хоча мав для того технічну можливість.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342143 від 26.05.2025, схему місця дорожньо-транспортної події від 14.05.2025, рапорти поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; пояснення водіїв та матеріали відеозапису з камери зовнішнього спостереження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №342143 від 26.05.2025, складного стосовно ОСОБА_1 , 14.05.2025 о 22:28:00 годині в м. Дніпрі на перехресті Вулиць Січеславська Набережна та Коцюбинського, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , при включенні в його напрямку забороняючого рух жовтого сигналу світлофора, не зупинився перед горизонтальною дорожньою розміткою 1.12 ПДР, виконав проїзд регульованого світлофором перехрестя на забороняючий йому рух жовтий, а потім червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Хонда" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальним збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.10, п. 8.7.3-г, п. 8.7.3-е ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зазначено, що свідки не залучались, до протоколу додаються матеріали пригоди, диск.

Розгляд справи відбудеться у Соборному районному суді м. Дніпра за викликом суду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до УПП для складання протоколу не з`явився, повідомлявся поштою.

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав (а.с.1).

У схемі місця ДТП від 14.05.2025 відображено місце розташування автомобілів "Хонда" д.н.з. НОМЕР_2 та «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП, місце їх зіткнення, напрямок руху, розташування світлофору.

Зазначено, що ДТП сталася при штучному освітленні, зовнішнє освітлення тротуару в темний час доби наявне, покриття проїзної частини сухе, є наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі та горизонтальної розмітки проїжджої частини, світлофорний об`єкт на момент скоєння ДТП працював; дорожнього огородження вздовж проїжджої частини, пішохідного огородження вздовж тротуару або розділювальної смуги - немає; дорожніх знаків пріоритету на другорядній дорозі та горизонтальної розмітки на пішохідному переході - немає.

Також у схемі місця ДТП відображено пошкодження транспортних засобів, які вони отримали в результаті ДТП.

В графі «Вид пригоди» вказано «зіткнення».

Кількість учасників ДТП - 2; транспортних засобів- 2. Водії транспортних засобів знаходяться на місці пригоди. Огляд на стан сп`яніння водіїв не проводився.

Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасниками події - водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

За поясненнями водія ОСОБА_2 від 14.05.2025, приблизно о 22.29 годин 14.05.2025 вона рухалась на транспортному засобі Honda д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Січеславська Набережна в районі будинку 33. На перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. М. Коцюбинського, перебуваючи на лівій смузі для руху, дочекавшись зелений сигнал світлофору для повороту наліво, почала рух, не вбачаючи для цього будь-яких перешкод.

При перетині перехрестя, не зрозуміло звідки на високій швидкості автомобіль сірого кольору здійснив зіткнення з її автомобілем.

Після зіткнення від значної сили удару її автомобіль відкинуло на зустрічну смугу.

Вона діяла з додержанням правил дорожнього руху, жодних порушень при перетині перехрестя не допускала.

Винним у скоєнні ДТП вважає водія автомобіля Mitshubishi сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Допомоги НШМД не потребує. Вважає іншого учасника ДТП вважає тверезим (а.с.4).

Водій ОСОБА_1 14.05.2025 працівникам поліції надав власноручні пояснення, що їхав по вул. Січеславська Набережна у напрямку вулиці Перемога. На перехресті вул. Коцюбинського та Січеславська Набережна приблизно о 22.38 годин 14.05.2025 проїхав на зелене світло, рухався 60/65 км/год з Січеславської Набережної. В цей момент повертав автомобіль Хонда д.н.з. НОМЕР_2 в сторону вул. Коцюбинського та відбулось зіткнення в лівий бік його автомобіля Лансер д.н.з. НОМЕР_1 . У автомобіля Хонда д.н.з. НОМЕР_2 було червоне або помаранчеве світло, на який він почав рух.

Додав, що рухався по вул. Січеславська Набережна від вул. Європейська в сторону вул. Ливарна. Іншого учасника ДТП вважає тверезим (а.с.5).

Згідно рапорту працівника поліції, 14.05.20225 о 22.32 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.05.2025 о 22.31 годині за адресою: Дніпровський район, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, біля цирку сталася ДТП між автомобілем Хонда НОМЕР_2 та Мітсубісі НОМЕР_4 . Заявник ОСОБА_2 (а.с.2, 6).

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи диск DVD+R, на якому в електронному файлі "Наб. Січеславська 14.05.2025" наявні два відеофайли: "K-371.1 Centranii avtomist (2-25-05-15 07_12_11)_59192" та "K-381.1 PTZ nab. Sicheslavska-Tsyrk (2025-05-15 07_15_28)_56783" із записом з камер відеоспостереження "Безпечне місто", на яких зафіксовано обставини ДТП, яка сталася 14.05.2025 за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.8.7.3"ґ", п.8.7.3"е" ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

За вимогами п. 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.8.7.3"ґ", п.8.7.3"е", 8.10 ПДР виникла дана дорожньо-транспортна пригода, оскільки останній керуючи автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1 14.05.2025 о 22.28 годині в м. Дніпрі на перехресті вулиць Січеславська Набережна та Михайла Коцюбинського, при включенні в його напрямку забороняючого рух жовтого сигналу світлофора, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) та продовжив рух, виконавши проїзд регульованого світлофором перехрестя на забороняючий йому жовтий, а потім червоний сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Хонда НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Твердження захисника про те, що водій ОСОБА_1 рухаючись по головній дорозі переконався у безпечності руху та закінчував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору - не відповідають доказам, наявним у матеріалах справи.

Так, згідно відеозапису з відеокамер системи ситуаційного відеоспостереження "Безпечне місто", водій ОСОБА_1 14.05.2025 о 22:28:01 годині під`їжджав до горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 (стоп лінія), коли на на світлофорному об`єкті жовтий сигнал вже був увімкнений з 22:27:59 години. Закінчував свій маневр переїзду перехрестя водій ОСОБА_1 на червоний сигнал світлофору, який увімкнувся о 22:28:02 годині (відеофайл "K-371.1 Centranii avtomist (2-25-05-15 07_12_11)_59192").

До тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 продовжив рух транспортного засобу на перехресті після увімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися згідно вимог ПДР, а тому будь-яких порушень ПДР останнім допущено не було, слід віднестись критично, позаяк такі доводи є суб`єктивним висновком сторони захисту, який суперечить вимогам закону.

Положення пункту 8.11 ПДР дозволяють водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування.

Зі змісту пункту 8.7.3 «ґ» ПДР слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених пунктом 8.10 цих Правил.

Разом з тим ОСОБА_1 здійснював проїзд на жовтий, а потім на червоний сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР, чим порушив вимоги пункту 8.7.3"ґ" та пункту 8.7.3"е" ПДР, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону і посилання апелянта на те, що водій ОСОБА_2 не переконалась у безпечності руху, виїхала на головну дорогу та не надала перевагу в русі прямо водію ОСОБА_1 , що саме дії ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Такі твердження сторони захисту не відповідають встановленим судом обставинам справи та спростовуються наявними матеріалами справи. Крім того, апеляційний суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Є некоректними твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу та не застосував практику Верховного суду з аналогічних справи, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. В той же час, оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в касаційному порядку положеннями КУпАП не передбачено, оскільки за ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена лише до суду апеляційної інстанції.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01.07.2025, чим він порушив вимоги пунктів 8.7.3"ґ", 8.7.3"е" та 8.10 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час апеляційного розгляду не надано, клопотань про проведення відповідної автотехнічної експертизи ані у суді першої, ані апеляційної інстанції стороною захисту не заявлялося.

Апеляційні доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено та викликано уповноваженою посадовою особою до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення - не відповідають дійсності.

Як убачається з матеріалів справи, старший інспектор ВРОМДТП Воронков Д.А. на мобільний номер телефону, повідомлений ОСОБА_1 працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів ДТП було направлено повідомлення з викликом останнього до Управління патрульної поліції Дніпропетровської області на 12.00 годину 26.05.2025 для ознайомлення із матеріалами та прийняття рішення за матеріалами ДТП (а.с.8).

Крім того, на домашню адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працівниками поліції було направлено повідомлення про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та направлення матеріалів адміністративної справи до Соборного району м.Дніпра для прийняття рішення по суті (а.с.9).

Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку із розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції на 01 липня 2025 року шляхом направлення судової повістки (а.с.13), а також за допомогою СМС - повідомлення через застосунок "Viber" на мобільний телефон з номером НОМЕР_3 , який, як зазначив захисник під час апеляційного розгляду дійсно належить ОСОБА_1 , та це повідомлення ним було отримано 16.06.2025 року (а.с.14). Тому, враховуючи передбачені ст. 277 КУпАП вимоги щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого через вимоги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді, але до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився без повідомлення суд про поважність причин своєї неявки.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Ткаченка Д.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка Дениса Володимировича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО