Справа № 456/4653/25
Провадження № 3/456/1853/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

12 вересня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , директора КП «Стрийтеплоенерго»,

за частиною 1 ст. 41 КУпАП,

встановив:

Директор КП «Стрийтеплоенерго» ОСОБА_1 допустив порушення вимог трудового законодавства, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 41 КУпАП, а саме:

1. В ході проведення 01.08.2025 позапланового заходу адміністрацією Підприємства не надано жодних документів, які б свідчили про дотримання роботодавцем вимог пунктів 5, 9 частини 1 статті 29 КЗпП України, щодо ознайомлення працівників в т.ч ОСОБА_2 з колективним договором. Також не ознайомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з процедурою та встановленими цим Кодексом строками попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець.

2. Порушено вимоги частини 1 ст. 10, ст. 21 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а саме: заробітна плата працівникам Підприємства виплачується з недотриманням умов, що визначені трудовим договором, з порушенням строків виплати (заробітну плату працівникам за першу половину за травня 2025 року проведено до оплати 19.05.2025 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки та платіжної інструкції №8178 від 19.05.2025; заробітну плату працівникам за другу половину за травня 2025 року проведено до оплати 06.06.2025 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки №894 та платіжної інструкції №8227 від 06.06.2025. Заробітну плату працівникам за першу половину за червня 2025 року проведено до оплати 17.06.2025 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки № 895 та платіжної інструкції №8244 від 17.06.2025; заробітну плату працівникам за другу половину за червня 2025 року проведено до оплати 07.07.2025 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки № 899. Заробітну плату працівникам за першу половину за липня 2025 року проведено до оплати 16.07.202 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки №903 та платіжної інструкції №8383 від 16.07.2025, та виплату заробітної плати за липень 2025 року проведено 06.08.2025 згідно зведеної відомості сум до зарахування на картрахунки №907).

3. Порушено вимоги абзацу 6 частини 1 статті 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки, згідно наданих адміністрацією Підприємства кадрових та бухгалтерських документів (заяв та наказів про надання відпусток, табелів обліку робочого часу, розрахункових листків, особової картки працівника), та документів, що стосується проведеної атестації робочих місць за умовами праці працівників, затвердженої наказом №13 від 14.02.2025, згідно з Переліком робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам, яким підтверджено право на пільги та компенсації за результатами атестації робочих місць слюсару з ремонту устаткування котельних та поло підготовчих цехів визначено доплату до тарифних ставок, окладів за шкідливі умови праці у розмірі 4%, додаткову відпустку - 4 кал. дні. Однак, при звільненні працівників не проводилась виплата грошової компенсації за дні невикористаної працівником щорічної додаткової відпустки. Зокрема, відповідно до наказу №82-к/тр від 30.06.2025 з ОСОБА_2 припинено трудовий договір 30.06.2025, однак, при припиненні трудового договору з останнім Підприємством не надано жодних документів, які б свідчили про нарахування та виплату грошової компенсації за усі дні невикористаної працівником щорічної додаткової відпустки за роботу із шкідливими умовами праці. В ході проведення перевірки адміністрацією Підприємства проведено доплату в сумі 465,63 грн згідно видаткового касового ордера №50 від 15.08.2025.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак в протоколі зазначив, що порушення буде усунуто і в подальшому допускатися не буде.

Зважаючи на викладені обставини суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.41 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 41 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно вимог п.п. 5, 9 ч.1 ст. 29 КЗпП України, до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника про: права та обов`язки, умови праці; правила внутрішнього трудового розпорядку або умови встановлення режиму роботи, тривалість робочого часу і відпочинку, а також про положення колективного договору (у разі його укладення); процедуру та встановлені цим Кодексом строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець.

Вимогами частини 1 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, шо заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Стаття 21 КЗпП України зобов`язує роботодавця, як сторону трудового договору виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, які є необхідні для виконання роботи та передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно абзацу 6 частини 1 статті 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у разі звільнення працівника у період дії воєнного стану йому не виплачується грошова компенсація відповідно до статті 24 Закону України «Про відпустки».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 41 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/24583/023611/П/ПТ від 15.08.2025, яким встановлено, що директор КП «Стрийтеплоенерго» ОСОБА_1 порушив вимог законодавства про працю;

актом №ЗХ/ЛВ/24583/11 від 15.08.2025, в якому зазначені обставини, що свідчать про порушення директором КП «Стрийтеплоенерго» ОСОБА_1 вимог законодавства про працю.

Проаналізувавши зазначені документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, а саме: до початку роботи роботодавець не поінформував працівників про: права та обов`язки, умови праці; правила внутрішнього трудового розпорядку або умови встановлення режиму роботи, тривалість робочого часу і відпочинку, а також про положення колективного договору (у разі його укладення); заробітна плата працівникам Підприємства виплачувалася з недотриманням умов, що визначені трудовим договором, з порушенням строків виплати, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 41 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 41 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 41 КУпАП, у виді штрафу.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 41 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський