Провадження № 3/127/5599/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ГУ ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №964 від 13.08.2025 вбачається, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме: на момент перевірки 13.08.2025 о 14 год. 00 хв. реалізовувала продовольчі товари (крупи, сіль, борошно, оцет, тощо), дохід за день 500,00 грн, чим порушено ст. 45, 58 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №463-IV, ст. 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.06.2003 №255- IV, акт фактичної перевірки від 13.08.2025 23168/02-32/24-05/, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, подала письмові пояснення, в яких просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки, матеріали справи не містять доказів того, що вона займалася саме господарською діяльністю та відсутні докази повторності такої діяльності. Щодо письмових пояснень, відібраних податковим інспектором, пояснила що не є юридично обізнаною і написала, те що їй сказали. Після складення протоколу одразу ж зареєструвалась як ФОП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд дійшов наступного висновку.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення №964 від 13.08.2025 вбачається, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність без державно реєстрації, а саме: на момент перевірки 13.08.2025 о 14 год. 00 хв. реалізовувала продовольчі товари (крупи, сіль, борошно, оцет, тощо), дохід за день 500,00 грн, чим порушено ст. 45, 58 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №463-IV, ст. 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 15.06.2003 №255- IV, акт фактичної перевірки від 13.08.2025 23168/02-32/24-05/ НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють правила підприємницької діяльності, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Закон України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, для здійснення господарської діяльності фізична особа повинна бути зареєстрована в установленому законом порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

У п. 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, як слідує з наведеного вище, відповідно до зазначених норм закону, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суду мали бути надані докази того, що вона систематично здійснює господарську діяльність з реалізації продовольчих товарів та отримувала від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними, допустимими та достовірними доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 164 КУпАП.

Інших достатніх, допустимих та достовірних доказів систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з реалізації продовольчих товарів матеріали справи не містять.

Таким чином, факт зайняття ОСОБА_1 саме господарською діяльністю, обов`язковою ознакою якої є її систематичність, не доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 12, 13, 164, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Жмудь