Провадження № 3/641/1395/2025 Справа №641/1843/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Заборського О.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учасника бойових дій, працюючого водієм у ТОВ "КАР ІНВЕСТ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду м. Харкова надійшов для розгляду адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 258622 від 28.02.2025 року).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 28.02.2025 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння, коли його зупинити патрульні поліцейські та запропонували пройти огляд за допомогою Драгер, він заперечив, оскільки був обізнаний, що цей прилад показує неправильний результат. Поліцейські не запропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не видали йому направлення, щоб він сам міг змогу пройти такий огляд. Крім того, поліцейські не роз`яснили йому, що за відмову від проходження огляду він може бути позбавлений права керування. На теперішній час він працює водієм, має на утриманні неповнолітню доньку, має проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого повинен відвідувати медичні заклади, у разі прийняття судом рішення про позбавлення його права керування він буде позбавлений джерела доходу.

25.08.2025 року через систему "Електронний суд" захисником Заборським О.В. подано клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 вважав, що має право відмовитись, а працівники поліції не повідомили водію санкцію ст. 130 КУпАП та наслідки відмови. При цьому працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, лише на місці зупинки транспортного засобу. Інспектор поліції повинен був запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатом, повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з прямим умислом.

Крім того, 16.09.2025 року захисником подано клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації. У вказаному клопотанні захисник просить врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, сімейний стан, те, що його робота безпосередньо залежить від можливості керування транспортними засобами та є єдиним джерелом доходу, відсутність обтяжуючих обставин, та у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення застосувати до нього покарання у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні захисник Заборський О.В. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Додатково зазначає, що направлення на огляд не було вручено ОСОБА_1 , акт огляду не містить дати його складання та акт складався за відсутності ОСОБА_1 . Ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у направленні, є суб`єктивною думкою поліцейських, з відео з бодікамер не вбачається наявності у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння, як тремтіння рук та порушення мови. Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2025 року о 13 год. 18 хв. у м. Харкові по пр-ту Аерокосмічний, 165, керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши надані докази, суд зазначає, що матеріалами підтверджується керування водієм ОСОБА_1 28.02.2025 року транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 .

Після зупинки траспортного засобу поліцейські виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, про що зазначено у протоколі та направленні на огляд. Доводи захисника щодо непідтвердження вказаних ознак сп`яніння, оскільки з наданого відео з бодікамер не вбачається наявність у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук та порушення мови, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння виявляються безпосередньо поліцейським і зазначаються у відповідному направленні на огляд.

При цьому, суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та законності пропозиції проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо невручення водієві ОСОБА_1 направлення на огляд, то чинним законодавством не передбачено обов`язок поліцейських вручати водієві направлення на огляд на стан сп`яніння. Крім того, положення ст. 266 КУпАП, Інструкції визначають, що огляд проводиться в присутності поліцейського.

У судовому засіданні було відтворено відео з бодікамер поліцейських, на якому вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Драгер, на що водій відмовився.

Відносно доводів про складання акту огляду на стан сп`яніння за відсутності водія ОСОБА_1 , то суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду, про що і зазначено в самому акті, тобто огляд на стан сп`яніння як такий поліцейськими не проводився.

Суд також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався саме внаслідок відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ця відмова чітко зафіксована на відеозаписі з бодікамер поліцейських.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не розумів наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності. Відповідно до пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд також зазначає, що людина, яка порушила закон, не може уникнути відповідальності, посилаючись на те, що вона не знала про цей закон. Цей принцип ґрунтується на тому, що знання всіх законів є обов`язком кожного громадянина, а незнання не повинно бути виправданням для протиправних дій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисник скористалися своїм процесуальним правом на подачу заяви до правоохоронних органів, в порядку ст.214 КПК України, щодо перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при зупинці транспортного засобу, проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння або при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але ОСОБА_1 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю і не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності, в тому числі щодо внесення недостовірних відомостей до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 258622 від 28.02.2025 року.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій/бездіяльності керівництва патрульної поліції при розгляді скарг на дії працівників поліції, що складали адміністративний матеріал у цій справі.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 258622 від 28.02.2025 року, направленням на огляд від 28.02.2025 року, відеозаписами з бодікамер поліцейських.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та визнання його винуватості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відносно доводів клопотання захисника про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, суд зазначає, що санкція ч. 1 ст.130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами. Разом з тим, приписами абзацу 3 п. 28Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14встановлено, що позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого зокрема ст. 130 КУпАП, можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення. Будь-якої можливості накладення більш м`якого стягнення за такі правопорушення цей Кодекс не надає, а загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1ст.33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення виключно у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1ст.130 КУпАП, ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом. Суд не вправі при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст.130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З копії свідоцтва серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Враховуючи те, що у даній справі ОСОБА_1 є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий збір у відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП належить сплаті на загальний підставах. При цьому, суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 130, 248, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Слобідський районний суд м. Харкова.

Суддя С.О. Ященко