Провадження № 3/161/4961/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 вересня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 в м. Луцьку справу № 161/15507/25 за адміністративними матеріалами, які надійшли від УПП у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

31.07.2025 року на адресу суду з УПП у Волинській області ДПП надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що взагалі не вживав спиртних напоїв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши наявні у справі докази, в тому числі компакт-диски, наданий УПП у Волинській області ДПП, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 20 липня 2025 року, о 05.00 годин інспектором взводу № 2 роти № 3 УПП у Волинській області ДПП Конопком Павлом Васильовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397024, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397024, що 20 липня 2025 року, о 04.12 годин водій ОСОБА_1 , в місті Луцьку, по проспекту Відродження, 42, керував транспортним засобом автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. (а.с. 1)..

Суд звертає особливу увагу на наступні обставини, встановлені в ході розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 62 Конституції України Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Суд звертає особливу увагу, і це підтверджується змістом рапорту інспектора взводу № 2 роти № 3 УПП у Волинській області ДПП Конопка Павла Васильовича, що підставою зупинки транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 був його рух в комендантську годину.

Положеннями статті 35 Закону України «Про національну поліцію» не передбачено керування транспортним засобом під час дії комендантської години як підставу, за якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Крім того матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 було вчинено будь-яке правопорушення, в тому числі порушення правил дорожнього руху.

Зазначене беззаперечно свідчить, що 20 липня 2025 року, о 04.12 годин в інспекторів УПП у Волинській області ДПП Конопка П.В. та Грицюка Я.О. не було жодних підстав для зупинки транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати вимоги поліцейських УПП у Волинській області ДПП, а всі зібрані та складені останніми процесуальні документи та докази не є належними та допустимими щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене також повністю узгоджується з позицією Верхового Суду, викладеною в постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Внаслідок чого, в діях ОСОБА_1 взагалі відсутній склад і подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , непрацюючим, громадянином України, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили за наслідками апеляційного розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду.

Скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Ковтуненко