П О С Т А Н О В А

Іменем України

"15" вересня 2025 р. Справа153/1424/25

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, громадянки України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ВАД №749409 від 25.08.2025, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 25.08.2025 об 11 годині 30 хвилин по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 в присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме: судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка надсилалася на адресу її місця проживання. На адресу суду повернулася судова повістка з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував. ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлялася належним чином про місце і час розгляду справи, будь-яких дій з її боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно неї, не вчинялось, тому в силу ч.1 ст.268 КУпАП справа розглядається у її відсутності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД №749409 від 25.08.2025; копії письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вважаю за необхідне провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у присутності свого малолітнього сина ОСОБА_3 вчинила відносно свекрухи ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 саме стосовно дитини, як про це зазначено у ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто, які дії стосовно дитини було нею вчинено, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю цієї дитини.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-IX від 22.05.2024 було внесено зміни до ст.269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Тобто, якщо правопорушення вчинено не відносно малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції немає необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Як слідує з матеріалів справи, малолітня дитина ОСОБА_3 є свідком вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , так як безпосередні дії не були направлені на неї.

Отже, вчинення домашнього психологічного насильства в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , не може свідчити про наявність складу ще одного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, адміністративне провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець