ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2076/25 Справа № 205/9756/25 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Федосєєва Є.О. на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, -

за участю:

адвоката Федосєєва Є.О.

потерпілого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 29 травня 2025 року о 19 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено Меган, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Набережна Заводська в районі е/о №1334 в місті Дніпро, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» не надав переваги та допустив зіткнення з транспортним засобом Хюндай Авант, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, при цьому ОСОБА_1 рухався по другорядній дорозі. Після зіткнення автомобіль Хюндай Авант, реєстраційний номер НОМЕР_2 в некерованому стані виїхав за межі проїжджої частини та допустив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Федосєєв Є.О. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та прийнятою без з`ясування усіх обставин справи.

Зазначає, що судом не враховано, істотні порушені, які були допущені під час складання протоколу, оскільки в протоколі не зазначено анкетні дані потерплого, його пояснення та суму завданої шкоди, швидкість руху автомобілів, також некоректно вказано місця розташування автомобілів, при цьому протокол в порушення вимог КУпАП складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Вказує, про те, що адміністративний матеріал направлений до суду не містить належних доказів у виді відеозапису, фототаблиці щодо наявних механічних ушкоджень внаслідок дтп, які б об`єктивно підтверджували причетність ОСОБА_1 , до скоєного.

Вбачає, в діях водія ОСОБА_2 порушення п.п. 1.1., 1.3 1.4 ПДР, оскільки адвокат вважає, що у разі дотримання ОСОБА_2 ПДР, останній міг уникнути зіткнення.

Вважає, що з урахуванням суперечливих пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин даної події, суд першої інстанції повинен був призначити судово-автотехнічну експертизу, з метою встановлення механізму дтп, а також відповідності дії водіїв вимогам ПДР.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи і вимоги апеляції та просив апеляційну скаргу задовольнити, з викладених в ній підстав, думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляції та просив оскаржувану постанову судді залишити без змін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №125131 від 12 червня 2025 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП від 12 червня 2025 року та фототаблицею до неї, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також пошкодження цих автомобілів; рапортом співробітника поліції та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної події.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а також п. 16.11 ПДР, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення саме цих пунктів ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, в тому числі і даними схеми та фототаблиці ДТП, з якої слідує, що водій ОСОБА_1 не дав дорогу транспортному засобу Хюндай Авант, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Зауваження сторони захисту стосовно того, що водій ОСОБА_2 , різко виїхав з автозаправної станції, спростовуються як схемою ДТП так і фототаблицею, на якій поблизу зіткнення не зафіксовано автозапрвочної станції, при цьому з огляду на виявлені механічні ушкодження та їх локалізацію не можна припустити, що водій ОСОБА_2 їхав зі знаним збільшенням швидкості, при цьому встановлення цих обставин не потребує спеціальних знань або навичок.

Ствердження в апеляційній скарзі, що первинно дії водія ОСОБА_2 знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП, є неспроможними, оскільки врахувавши усі встановлені судом першої інстанції обставини справи, можна дійти висновку, що первинне порушення правил дорожнього руху було допущене водієм ОСОБА_1 , який під час руху по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі.

Так, згідно п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 Дати дорогу, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції з`ясовано і встановлено в повному обсязі, а отже, саме первинні дії водія ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Федосєєва Є.О., - залишити без задоволення.

Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста