Справа №461/6412/25
Провадження №3/461/2351/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Сліпенка С.., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Шокало В.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 09.08.2022, орган що видав 4652.

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 1069/UA209000/25 від 18.07.2025 року 04.02.2025 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці по смузі руху «червоний коридор» переміщувався транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп марки «САНТЕЙ» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . який прямував з Республіки Польща в Україну. Відповідно до інформації наявної у базах даних Львівської митниці, вказаний громадянин переміщував товар: «системи підвіски для автомобіля «VW», бувші у використанні, 2001 року випуску, задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт. Країна виробник Німеччина». Переміщуваний товар оформлено у митному відношенні за уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії РА серії 0294502 від 04.02.2025 року.

01.04.2025 отримано лист митних органів Республіки Польща від 21.03.2025 №0201-IGM.542.382.2025.5, надісланий до Львівської митниці листом Державної митної служби України від 01.04.2025 № 26/26-04/7/803 (вх. митниці №11552/4-20), яким надано копії митних декларацій Республіки Польща (MRN)25PL401010NU7LU4K3, (MRN)25PL401010NU7LV3K3 на підставі яких 04.02.2025 здійснювався експорт товарів з території Євросоюзу на митну територію України на транспортному засобі марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп марки «САНТЕЙ» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до отриманих митних декларацій встановлено, що на митну територію України переміщувались такі товари:

- за митною декларацією Республіки Польща (MRN)25PL401010NU7LU4K3 - товари (смажені фісташки загальною вагою 430 кг) загальна вартість товарів 989 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.02.2025 року становить 41 331,10 гривень.

-за митною декларацією Республіки Польща (MRN)25PL401010NU7LV3K3 товари (стоматологічне обладнання загальною вагою 26 кг) загальна вартість товарів 9117,25 євро, що за курсом НБУ станом на 04.02.2025 року становить 390 789,95 гривень.

Загальна вартість товарів, вагою 456 кг., згідно документів отриманих від митних органів Республіки Польща, становить 432 121,05 гривень.

27.05.2025 листом Львівської митниці № 20/20-06/10/13283 викликався громадянин України ОСОБА_1 (в термін до 10.06.2025), однак у визначений час останній не прибув та про причину неявки не повідомив.

17.06.2025 листом Львівської митниці №20/20-06/10/15710 повторно викликався громадянин України ОСОБА_1 (1 термін до 26.06.2025), однак у визначений час останній не прибув та про причину неявки не повідомив.

24.06.2025 року, гр. ОСОБА_1 керуючись статтею 63 Конституції України відмовився від надання будь-яких пояснень.

Таким чином, відповідно до протоколу про порушення митних правил, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших, під виглядом ввезення на митну територію України товару: «системи підвіски для автомобіля «VW», бувші у використанні, 2001 року випуску, задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт.», перемістив товари: «смажені фісташки та стоматологічне обладнання загальною вагою 456 кілограм».

У судовому засіданні представник Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенко С. зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване, тому до останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що 04.02.2025 року здійснював перевезення товару через митний кордон України. Однак зазначив, що ним перевозились для особистих потреб лише вживані балки для автомобіля. Жодних інших товарів він не перевозив.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шокало В.М. в судовому засіданні зазначив, що ним було здійснено адвокатський запит щодо отримання документів із Львівської митниці. Зокрема, із наданих йому матеріалів вбачається, що транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_2 та причіп марки «САНТЕЙ» реєстраційний номер НОМЕР_4 митним працівником було скеровано для проведення митного огляду. Під час проведення митного огляду проведено розпакування товарів, розкриття ТЗ, вантажних і багажних місць, проведено ідентифікацію товарів і транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

Після проведення митного огляду, інспектором Низкогузом Ігорем Ігоровичем встановлено, що у всередині вказаного транспортного засобу знаходився товар з кодом УКТ ЗЕД «Системи підвіски для автомобіля «VW», бувші v використанні, 2001 р.в., задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт. В оглянутому вантажі сторонніх вкладень не виявлено. Порушень не виявлено.

Крім того, із прикріплених фото видно, що іншого, окрім задекларованого, товару не було.

Зазначив, що із наданих Республікою Польща митних декларацій не вбачається, що перевезення товарів здійснювалось саме ОСОБА_1 . Митним органом не надано жодного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_1 з однієї сторони та ТОВ «М-Транс Інвестмент» і ОСОБА_2 мали між собою будь-які домовленості щодо перевезення товару та і взагалі були у будь-яких правовідносинах

Крім того, Львівською митницею не здійснено перевірки ні наявності таких фізичної та юридичної особи, ні дій щодо перевірки фактів, які містяться у митних декларацій Республіки Польща на території України. Жодних обґрунтувань, чому за пріоритет беруться документи, отримані від митних органів Республіки Польша, а не документи, що містяться у автоматизованій системі митного оформлення «Центр» митницею також надано не було.

Окрім того, захисник звернув увагу, що надіслані митними органами Республіки Польща документи не містять перекладу українською мовою. Поряд з цим, суд може надати оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, і на які посилається митний орган, як на докази вини особи, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову особою, яка володіє мовою, за наявності документів, які підтверджують відповідний рівень.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 483 МК України, є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно з ч.1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, як в кримінальному так і в судочинстві у справах про адміністративні правопорушення діє принцип змагальності сторін, який передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального (адміністративного) провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч.1, 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд приймає до уваги посилання захисника щодо порушення вимог МК України, в частині здійснення офіційного перекладу документів виходячи з наступного.

За вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Отже, суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

В даному випадку слід враховувати положення ст. 503 МК України, яка чітко визначає, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

До матеріалів справи Львівською митницею надано в якості доказів лист та долучені до нього митні декларації, викладені іноземними мовами. Їхнього перекладу українською мовою до матеріалів справи не долучено. А відтак суд позбавлений можливості оцінювати такі докази.

Крім того, при прийнятті рішення суд враховує надані стороною захисту докази.

Відповідно до акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.02.2025 року в ході огляду транспортного засобу марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_2 та причепу марки «САНТЕЙ» реєстраційний номер НОМЕР_4 було проведено розпакування товарів, розкриття ТЗ, вантажних і багажних місць, проведено ідентифікацію товарів і транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. Встановлено, що у всередині вказаного транспортного засобу знаходиться товар з кодом УКТ ЗЕД «Системи підвіски для автомобіля «VW», бувші v використанні, 2001 р.в., задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт., тобто виключно задекларований товар. В оглянутому вантажі сторонніх вкладень не виявлено. Порушень не виявлено. Зазначене підтверджується долученими до такого акту фотознімками.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краківець» ОСОБА_3 зазначив, що 04.02.2025 через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці по смузі руху «червоний коридор» переміщувався транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп марки «САНТЕЙ» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . який прямував з Республіки Польща в Україну. Останнім було задекларовано товар «системи підвіски для автомобіля «VW», бувші у використанні, 2001 року випуску, задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт. Країна виробник Німеччина». Інспектор зазначив, що ним було прийнято рішення про митний огляд зазначеного транспортного засобу в ході якого встановлено, що викладена у декларації ОСОБА_1 інформація відповідає дійсності, в оглянутому вантажі сторонніх вкладень не виявлено. Порушень не виявлено. Повідомив, що він проводив огляд у багажному відсіку, у салоні транспортного засобу та його конструктивно огороджених відділах. Додатково повідомив, що зазначена у протоколі про порушення митних правил кількість товару (456 кг) об`єктивно не могла бути розміщена в оглянутому ним автомобілі.

Із наданих суду захисником письмових пояснень директора ТОВ «М-Транс Інвестмент» вбачається, що ТОВ «М-Транс Інвестмент» не придбавало у компанії «Univercum BCM Sp.z.p.о» жодного товару, в тому числі 430 кг фісташок. Крім того у компанії відсутні жодні відносини із ОСОБА_1 , останній не здійснював доставлення будь-якого товару до товариства.

Таким чином, переконливих фактичних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших, під виглядом ввезення на митну територію України товару: «системи підвіски для автомобіля «VW», бувші у використанні, 2001 року випуску, задні балки без ступить та амортизаторів 2 шт.», перемістив товари: «смажені фісташки та стоматологічне обладнання загальною вагою 456 кілограм». суду не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Верховний Суд України у п.39 своєї постанови від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20 вересня 2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що митним органом не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Доповідна записка, запити від 02.04.2025 року, від 17.06.2025 року та від 24.06.2025 року не є процесуальними доказами, які здатні підтверджувати фактичні обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Мироненко Л.Д.