КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 361/7414/24
провадження № 33/824/4718/2025
ПОСТАНОВА

17 вересня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року в складі судді Скрипки О. В. в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один років. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

25.08.2025 ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року подав апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що справа розглядалась протягом тривалого часу, судом приймались рішення про об`єднання і роз`єднання матеріалів, виділення певних матеріалів справи в окреме провадження, розуміючи технічну неможливість відстежувати прийняті судом процесуальні рішення у справі в день їх розгляду, розуміючі, що закінчується строк накладення адміністративного стягнення, не отримавши 03 липня 2025 року жодного процесуального рішення, в тому числі і по клопотанню від 30.06.2025 про визнання поважною причину неявки та зупинення провадження у справі до його звільнення з військової служби, ним було 05.07.2025 здано на пошту апеляційну скаргу на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року з фіксацією мета файлами технічного приладу фіксування події.

Зазначав, що постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року він отримав в додатку "Дія" 19 серпня 2025 року.

На підтвердження своїх доводів надав завірені його підписом: електронну копію фото поштового ящику "УКРПОШТИ" із вкладенням до нього конверту адресованого до суду першої інстанції; електронну копію мета даних із технічного пристрою Мі 9т, Хіаоmі, вчинені 05 липня 2025 року о 13:33; електронну копію фото конверту адресованого до суду першої інстанції; електронну копію мета даних із технічного пристрою Мі 9т, Хіаоmі, вчинені 05 липня 2025 року о 13:32; копію апеляційної скарги на постанову від 03.07.2025 у справі за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи судом 03 липня 2025 року, в судове засідання не з`явився, 30.06.2025 до канцелярії суду подав клопотання з зазначенням про неможливість з`явитись в судове засідання, оскільки мобілізований на військову службу, проходить службу в спеціальному статусі без права залишення місця служби із додатковою забороною розголошення посади та ідентифікації. Просив визнати причину неявки в судове засідання 03 липня 2025 року о 10 год. 50 хв. поважною та зупинити провадження у справі до його звільнення із військової служби.

На підтвердження вказаної обставини надав витяг з наказу №551/ДСК від 07.10.2024, підписаний полковником СБ України ОСОБА_1 , наступного змісту: "... полковник ОСОБА_1 включений до персонального складу Об`єднаного центру пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Антитерористичному центрі Служби безпеки України ... Дата Голова СБ України підпис ОСОБА_2 ".

Разом з тим, вказаний витяг з наказу не є належним доказом того, що станом на час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 перебував у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан та виконують завдання у зоні бойових дій, що унеможливлювало неможливість його явки в судове засідання та слугувало підставою для зупинення провадження у справі.

З огляду на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції була винесена 03 липня 2025 року, останнім днем для подання апеляційної скарги був 14.07.2025.

Подавши апеляційну скаргу 25 серпня 2025 року, ОСОБА_1 пропустив визначений строк на оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року більше ніж на місяць.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести скаржник, який заявив таке клопотання.

ОСОБА_1 не надав суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Так, подання апеляційної скарги з метою оскарження судового рішення здійснюється у такій спосіб: шляхом вкладення у скриню, розміщену у приміщенні суду, особисто у приміщенні суду першої інстанції та засобами поштового зв`язку.

Перевіряючи дотримання заявником процесуального строку на подання апеляційної скарги суд враховує час її подання (календарну дату).

Зазначений порядок забезпечує правильний обрахунок процесуального строку, що виключає помилкове та безпідставне поновлення пропущеного строку.

Отже, наявність відомостей про час ( календарну дату) подання апеляційної скарги має вирішальне значення під час перевірки судом апеляційної інстанції дотримання заявником процесуального строку на подання апеляційної скарги, такі відомості мають бути об`єктивними, достатніми, зрозумілими, такими, що виключають неоднозначне розуміння.

Надані заявником електронні копії: фото поштового ящику "УКРПОШТИ" із вкладенням до нього конверту адресованого до суду першої інстанції; мета даних із технічного пристрою Мі 9т, Хіаоmі, вчинені 05 липня 2025 року о 13:33; електронної копії фото конверту адресованого до суду першої інстанції; електронної копії мета даних із технічного пристрою Мі 9т, Хіаоmі, вчинені 05 липня 2025 року о 13:32; копія апеляційної скарги на постанову від 03.07.2025 у справі за частиною 1 статті 130 КУпАП не є доказами, які об`єктивно та достатньо підтверджують календарну дату подання апеляційної скарги.

Заявником не надано будь-яких інших документів на підтвердження відправлення первісної апеляційної скарги 05.07.2025 року, яка зареєстрована канцелярією суду лише 02.09.2025 року.

Долучений до цієї апеляційної скарги конверт не містить відбитку штампу АТ «Укрпошти», касового чеку, розрахункової квитанції тощо, які б могли свідчити про дату направлення поштової кореспонденції на адресу суду.

Матеріали справи також не містять доказів того, що з дня винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з питань, пов`язаних з реалізацією передбачених законом його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі, права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, або в силу об`єктивних причин був позбавлений можливості вчинити такі дії.

Зважаючи на встановлене, ОСОБА_1 не доведені обставини, які були чи є об`єктивно непереборними дня нього, тобто, не залежали від волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк, а, відтак, і відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які посилається скаржник, з урахуванням наведених вище обставин, не є поважними, а тому у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 294 КУпАП підлягає поверненню особі, що її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк