Справа № 539/3505/25
Провадження № 3/539/909/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року о 16:10 годині на автодорозі Семенівка - Вереміївка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Deawoo Lanos днз НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Transit днз НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який їхав у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав у повному обсязі, пояснив, що розкаюється у вчиненому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Забара Ю.А. просив на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваження, а справу закрити. Зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому правопорушенні визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є малозначним, оскільки тяжких наслідків не спричинило, і в даному випадку поряд з наявністю пом`якшуючих обставин відсутні обставини, які обтяжують його відповідальність. Сам склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, має неумисну форму вини, тобто дане правопорушення є вчиненим з необережності. ОСОБА_1 являється інвалідом 3 групи та має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 06 лютого 2025 року, є ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З п. 11.3 ПДР України вбачається, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Вирішуючи питання щодо обставин, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, механізму її вчинення, а також чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом взято до уваги наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №388243 від 11.07.2025;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.02.2025;

- схему місця ДТП, яка сталася 06.02.2025 на автодорозі Семенівка Вереміївка, у якій зазначений напрямок руху автомобілів Deawoo Lanos днз НОМЕР_2 та Ford Transit днз НОМЕР_3 , місце зіткнення, розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 від 13.02.2025;

- висновок судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/117-25/5202-ІТ від 01.04.2025, відповідно до якого в процесі порівняння слідів та пошкоджень, які виявлені на автомобілі Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 та автомобілі Ford Transit днз НОМЕР_3 , можна прийти до висновку про те, що автомобіль Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 контактував передньою лівою частиною із передньою лівою частиною автомобіля Ford Transit днз НОМЕР_3 та у момент первинного контакту між їх повздовжніми вісями складав близько 170±10 градусів;

- висновок судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/117-25/11788-ІТ від 24.06.2025, з якого вбачається, що в умовах заданої події водій автомобіля марки Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах заданої події водій автомобіля марки Ford Transit днз НОМЕР_3 ОСОБА_2 , не мав технічної можливості не стільки уникнути зіткнення, а привести гальмівну систему автомобіля у дію. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Ford Transit днз НОМЕР_3 ОСОБА_2 будь вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в яких невідповідностей з причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається; - постанову начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Горошко Н.М. від 30.06.2025 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, суд зазначає, що вони в цілому узгоджуються між собою та визнає їх достатніми для того, щоб дійти висновку про те, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.1, п.11.3 ПДР України і його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи захисника про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Положеннями ст.22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Згадана норма не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення. Таким чином, можливість застосування звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відноситься до дискреційних повноваження судді.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, оскільки вчинене ним правопорушення тяжких наслідків не спричинило, суд відхиляє, оскільки відповідальність в даному випадку настає саме за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд вважає, що враховуючи встановлені обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, саме лише визнання своєї вини у вчиненні такого адміністративного правопорушення і щире каяття не є достатніми підставами для застосування положень ст. 22 КУпАП та дійшов висновку про неможливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є особою з інвалідністю 3 групи, має неповнолітню дитину, ступінь його вини, наявність пом`якшуючої відповідальність обставини у виді щирого каяття та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 більш м`якого адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Також суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в вигляді 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 124, 283 - 285 КУпАП, статтями 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити правопорушнику, що за ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання та стягується подвійний розмір штрафу і витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Сторони виконавчого провадження:

Стягувач за рішенням про стягнення штрафу: Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця 29 вересня, будинок 6.

Стягувач за рішенням про стягнення судового збору: Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст постанови проголошений 16.09.2025 о 12.00 годині.

Суддя О.Л. Овчаренко