БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1339/25
Провадження № 3/730/571/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 6 вересня 2025 року близько 13-30 год., за адресою в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражалася у бік своєї матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок якого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Особа, яка притягується до адміністртативної відповідальності та потерпіла були повідомлені про дату, час та місце розгляду справ були повідомлені шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання вказаною ними у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, вони були повідомлені про розгляд справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 10.09.2025. Однак, учасники справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд адміністративної справи у межах наявних доказів за відсутності учасників справи, участь яких не є обов`язковою, що не є порушенням їх прав, передбачених ст.268, 269 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (у редакції чинній на час вчинення правопорушкення) настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07. 12. 2017 № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07. 12. 2017 № 2229-VIII визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків і дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції даної статті дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення;

- рапортом про реєстрацію заяви ЄО за №4226 від 06.09.2025, згідно якого 06.09.2025 о 13-51 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_2 повідомила, що її донька ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкольного сп`яніння вчинила домашнє насильство щодо неї.

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , де вона зазначає, що її дочка ОСОБА_1 перебуваючи за місцем їх спільного проживання у стані алкогольного спяніння, ображала, погрожувала та висловлювалася у її бік нецензурною лайкою.

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.09.2025- рапортом

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.251 КУпАП вказані документи є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, рапорт про реєстрацію заяви ЄО за № 304 від 19.01.2025 не підтверджує обставини викладені у протоколі, оскільки, стосується інших подій. Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника неякісна та частково відображає записи у ньому, у зв`язку з чим, неможливо встановити особу кривдника та постраждалої особи. Таким чином, вказані документи не є належними доказами по справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та з урахуванням особи притягуваної, обставин та характеру вчиненого правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень у майбутньому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст.173-2, 283-284, 307-308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 680,00(шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Данько