Справа № 373/1871/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О.

розглянувши клопотання (подання) начальника Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Паламарчука В.В. про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови суду від 09.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 начальник Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Паламарчук В.В. звернувся до суду з поданням, в якому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2022 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 30.01.2023 перебуває на військовій службі, стягнення накладено за ч.1 ст. 183-1 КУпАП (несплата аліментів) понад два роки тому, що має наслідком закінчення строку давності виконання судового рішення, та крім цього змінились обставини таким чином, що Переяславським відділом державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів на підставі п.7 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (сплата аліментів у повному обсязі).

При вирішенні питання, порушеного у поданні, суд виходить з наступного.

09.11.2022 постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, (несплата аліментів) та накладено на стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин.

22.11.2022 ОСОБА_1 був поставлений на облік Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

23.11.2022 та 30.11.2022 ОСОБА_1 за місцем проживання направлено виклик для ознайомлення з порядком та умовами відвідування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, однак правопорушник до відділу пробації не з`явився.

Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.02.2023 №559 встановлено, що ОСОБА_1 був мобілізований 30.01.2023 та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Подальше проходження військової служби підтверджується інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.06.2023 №1906, від 24.11.2023 №1/3788, від 17.05.2024 №1/5450, від 18.10.2024 №1/9443 та від 13.06.2025 №1/2532.

11.06.2025 на запит органу пробації щодо стану виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , з Переяславського відділу ДВС було отримано відповідь, що аліменти з боржника було стягнуто у повному обсязі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня і державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно п.13.13. Розділу ХІІІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 474/5 від 19.03.2013, якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Згідно п.13.14. Порядку, усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішуються судом, який виніс постанову.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 (справа 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, суди у своїй практиці (справа №736/323/19, справа № 375/297/20) до правовідносин, які виникли у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень, застосовують аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Отже, є підстави застосовувати зазначений у ст. 80 КК України строк давності для виконання постанови суду у справі про адміністративні правопорушення.

Системний аналіз законодавства про адміністративні правопорушення у поєднанні із кримінальним законом і судовою практикою, дає підстави для висновку, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у виді суспільно корисних робіт повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років, оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, у питанні давності виконання постанови суду знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення, передбачене Кримінальним кодексом України та засуджені вироком.

Відповіднодо п.1 ч.1 ст. 80 ККУкраїни особазвільняється від відбування покарання, якщо з днянабрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи вищевикладене, та інші обставини, зокрема факт сплати заборгованості за аліментами та закриття виконавчого провадження з цих підстав, ту обставину що ОСОБА_1 з 30.01.2023 і по даний час перебуває на військовій службі за мобілізацією в лавах ЗСУ, суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити та застосувавши аналогію закону, звільнивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2022, у зв`язку з закінченням строку давності виконання цього судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 304-305 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Бориспільського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Паламарчука В.В. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2022, у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Переяславського міськрайонного суду.

Суддя І.О. Опанасюк