Справа №: 343/2644/24
Провадження №: 3/343/62/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

за участю: особи, яка притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - Воробця Р.М.,

розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, який є особою з інвалідністю ІІ групи, працює старостою Рахинянського старостинського округу,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Правопорушення вчинені при таких обставинах:

15 грудня 2024 року о 21:05 годин у м. Долина по вул. Д.Галицького Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Tesla Moel Y", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (ухилився), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 15 грудня 2024 року о 21:15 годин у м. Долина по вул. Д.Галицького Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Tesla Moel Y", д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

в судове засідання ОСОБА_1 для дачі пояснень з приводу поставлених йому у провину адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не з`явився.

Його захисник - адвокат Воробець Р.М. подав клопотання про закриття провадження у справі, яке просив вирішувати у їх відсутності, по наявних матеріалах справи.

Свою позицію мотивував тим, що протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, складені незаконно і підлягають скасуванню, а справа закриттю за відсутності події та складу адміністративних правопорушень з таких підстав.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнає, вказує, що керував автомобілем в тверезому стані, безпричинно був зупинений працівниками поліції, які вели себе зухвало, не називаючи жодних ознак алкогольного сп`яніння, пропонували йому пройти огляд на такий стан. Він, убачаючи неправомірні дії працівників поліції, залишив їх та поїхав відвезти додому дружину, якій стало погано. Коли повернувся на місце зупинки, поліцейських вже не було, і він не міг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На оглянутому в судовому засіданні, представленому поліцейськими відеозаписі зафіксовано керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинку автомобіля, перевірку документів, встановлення особи водія, а також як працівник поліції декілька раз пропонує водію пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820». Водій ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці, після чого сідає в свій автомобіль та рушає з місця. Даних про те, щоб водій відмовився від проведення огляду, не зафіксовано. Також не зафіксовано вимоги працівників поліції залишатись на місці.

На відеозаписі відсутні дані про складання адміністративних протоколів, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення водія в медичний заклад, які долучені до матеріалів справи, що дає підстави вважати, що такі документи складались пізніше, а не в зазначений в ньому час, та вже без присутності ОСОБА_1 , а відтак зазначені в ньому дані про відмову останнього від проведення такого огляду не підтвердженні жодними допустимими доказами.

Поліцейські достовірно знали дані водія ОСОБА_1 і протягом 24 годин в його присутності могли скласти стосовно нього адміністративні протоколи та додатки до них, роз`яснити йому права, передбачені ст.268 КУпАП, та вручити копії протоколів, однак цього умисно не виконали, чим грубо порушили вимоги ст. 254 КУпАП.

Аналізуючи показання поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м.Долина) ОСОБА_2 про те, що автомобіль під керування ОСОБА_1 вони зупинили по анонімному повідомленню на лінію «102», вважає за необхідне зробити висновок, що зупинка була безпричинна. Крім того, поліцейський, не називаючи жодних ознак алкогольного сп`яніння, запропонував водію пройти огляд на такий стан, а, коли водій скрився з місця, безпідставно склав стосовно нього адміністративні протоколи протягом двох годин, які встановлені для проведення огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: «водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці», однак переглянутим відеозаписом встановлено, що хода ОСОБА_1 стійка, поведінка адекватна, вимоги поліцейських виконує, що свідчить про те, що інспектор поліції склав протокол тільки на основі своїх припущень.

Поліцейські не надали ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням вимог ст. 254 КУпАП.

Сам по собі складений протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Беззаперечних доказів, зібраних відповідно до вимог законодавства, які б вказували на те, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 та п. 2.4 ПДР України, матеріали справи не містять. Огляд, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, відеозаписи та інші матеріали:

незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197296 від 15.12.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Як указано в протоколі, від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно зі ст. 63 Конституції України, як і відмовився від отримання його копії, про що проставлена відповідна відмітка (а.с. 1). Копія протоколу направлена ОСОБА_1 поштою, на що вказує супровідний лист (а.с. 9);

- показаннями поліцейського ОСОБА_4 , який склав вказаний вище протокол та, будучи допитаний як свідок, вказав, що коли він патрулював з ОСОБА_5 , їм на службовий планшет поступило анонімне повідомлення про те, що ОСОБА_6 у ресторані "Вогні Долини" випиває алкоголь, після чого планує їхати на транспортному засобі. У повідомленні була зазначена марка автомобіля, в якому напрямку він буде їхати та номер телефону для зв`язку. Вони зупинили транспортний засіб марки "Tesla" під керуванням ОСОБА_7 в м. Долина по вул. Д.Галицького, між великим та малим кільцем. Повідомивши про проведення відео фіксації, причину зупинки, запропонували водію пройти тест на факт вживання алкоголю. Підставами огляду слугували: поведінка, яка не відповідала обстановці, сильний запах з порожнини рота. Водій ОСОБА_1 , особа якого була встановлена, спочатку просив, щоб вони зробили так, ніби його не зупиняли. Тоді пропонував, щоб його дружина "подихала" у прилад. Вони роз`яснили, що такі дії неприпустимі, після чого він погодився пройти огляд. Однак, коли вони взяли прилад, ОСОБА_6 просив хвилинку зачекати та пішов до власного автомобіля. Він відкрив двері зі сторони водія і ніби намагався щось узяти, проте насправді сів за кермо і поїхав. Його транспортний засіб марки "Тесла" дуже швидко набирає швидкість, натомість їх службовий автомобіль марки "Дастер" не є таким потужним, тому те, що вони відразу рушили за водієм, не дало результату. Вони "втратили" його вже після першого повороту за заправочною станцією. Кренців Р. не зупинявся ні на звукові, ні на світлові знаки. Такі його дії свідчили про ухилення від проходження огляду. Вони намагалися встановити його місце перебування за різними наявними у базі даних адресами, їхали у напрямку його місця проживання, проте це було безрезультатно. Саме ОСОБА_1 ухилився від роз`яснення йому прав та складення адмінпротоколів у його присутності. Вони ж діяли відповідно до вимог законодавства і, оскільки у встановлені 2 години з моменту зупинки, не змогли провести огляд на стан сп`яніння у зв`язку з ухиленням від нього особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка також, керуючи транспортним засобом, не зупинилась на їх вимогу, вони склали протоколи про адміністративні правопорушення у відсутності останньої;

- показаннями свідка - поліцейського ОСОБА_2 , який показав, що він перебував у наряді з ОСОБА_4 . На їх службовий планшет поступило повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_6 вживав алкогольні напої, після чого сів за кермо транспортного засобу та поїхав. Вони відреагували на повідомлення та для його перевірки зупинили останнього між великим та малим кільцем, що по вул. Д.Галицького в м. Долина. Зупиняли за допомогою проблискових маячків. Після зупинки вони представилися, встановили особу водія та роз`яснили йому, що підставою для зупинки є повідомлення на 102. Під час розмови в останнього було чути запах спиртного, тому вони запропонували йому пройти тест на факт вживання алкоголю. Він погодився пройти такий тест, однак, коли вони пішли до службового автомобіля по прилад, ОСОБА_6 сів у свій транспортний засіб і поїхав. Вони намагалися його наздогнати, однак їхнє службове авто не мало необхідних швидкісних характеристик. Поведінка водія та його бесіда свідчили про те, що він розуміє суть правопорушення. Оскільки водія не вдалося наздогнати, протоколи були складені за його відсутності та направлені у відділ на адмінпрактику, де оформлені адмінматеріали. Працівники вказаного відділу направляють протоколи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (прилад Драгер 6820), у якому виявленими ознаками алкогольного сп`яніння вказано: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено: "не проводився". У графі "З результатами згоден" вказано: " ОСОБА_1 ". Зазначено посаду, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.П. та підпис особи, яка склала акт(а.с. 2);

- декларацією про відповідність № 2/23733900 та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5432, яке чинне до 09.10.2025, згідно із якими газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а мундштуки до приладу Drager - вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с. 11, 12);

- направленням, яке складене о 21:10 год 15.12.2024, на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП "Долинська БЛ", в якому виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У графі "Огляд проводився за допомогою" вказано "не проводився" ПІП водія транспортного засобу, який направляється на огляд - ОСОБА_1 . Направлення підписане працівником поліції, який його склав (а.с. 3);

- відеозаписами на оптичному диску DVD+R 16х4,7GB з написом "Кренців 130" (а.с. 13), на якому містяться 3 відеофайли:

на відеофайлі WhatsApp Video 2024-12-16 at 10.07.59 (запис здійснено на відеореєстратор патрульного автомобіля) 15.12.2024 з часом з 21:04 до 21:05 год зафіксовано рух транспортного засобу марки "Tesla", за яким прямує службовий автомобіль працівників поліції із проблисковими маячками та зупиняє його;

на відеофайлі 000000_5_0001 (запис проводився на нагрудну бодікамеру) 15.12.2024 о 21:02 зафіксовано рух автомобіля марки "Tesla", який зупинено за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу. Працівник поліції підходить до транспортного засобу, з якого виходить водій. Поліцейський представляється та повідомляє про здійснення відеофіксації розмови на підставі ст. 40 Закону України "Про Національну поліці", а також вказує, що транспорний засіб зупинено на підставі п. 3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", а саме отримання повідомлення. Водій представляється як ОСОБА_1 , на підтвердження чого поліцейський просить надати відповідний документ. Водій запитує, чи знають його поліцейські, та вказує, що він ще має колишнє посвідчення начальника ДАІ. Зазначає також, що вони повинні його знати, оскільки приїжджали до нього, коли оформляли ДТП, під час чого наробили багато помилок. Працівник поліції запитує анкетні дані ОСОБА_1 та перевіряє їх по базі на службовому планшеті. О 21:05 працівник поліції зазначає, що на лінію 102 поступило анонімне повідомлення про те, що водій автомобіля з номерним знаком НОМЕР_3 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, тому він пропонує йому пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою сертифікованого приладу Драгер 6820 (21:06:15). Водій починає згадувати про колишнє ДТП, про те, що він міг оскаржувати дії працівника поліції, але дав «задню», не хотів позоритися. Працівник поліції вказує, що ДТП, то є ДТП, на що ОСОБА_1 продовжує: "На то ми є люди, щоб спілкуватись. Не будемо багато говорити. Я є випивший - це є однозначно (21:06:57). В мене сьогодні хрестини у сина. Як ми маємо все зробити, так аби було все добре?". Після цього запитує: "Чи може його дружина продути чи хтось інший? (21:07:17). Таку можливість поліцейський заперечує та знову вказує, що ведеться безперервна відеофіксація. Працівник поліції повідомляє, що є повідомлення, на яке він змушений реагувати, тому пропонує йому пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою приладу 6820, чи проїхати в найближчий медичний заклад (на що ОСОБА_1 указує, що не буде позоритись (21:07:51)), а також відмовитися від проходження, що прирівнюється до керування транспортним засобом у стані сп`яніння, про що йому відомо, на що водій ствердно хитає головою. О 21:08 ОСОБА_1 указує, що він думає, що вони мусять знайти "якусь середину" (21:08:33). Поліцейський просить не думати, а чітко відповісти, чи буде він проходити огляд на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою приладу 6820, чи проїхати в найближчий лікувальний заклад, чи відмовляється. Водій продовжує запитувати, чи не можна придумати щось друге, та знову повертається до розмови щодо ДТП. О 21:10 поліцейський вкотре запитує, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд за допомогою приладу Драгер 6820, на що останній погоджується, однак, коли працівник поліції йде по прилад, водій сідає в автомобіль та о 21:10:54 покидає місце зупинки. Поліцейські сідають у службовий автомобіль та прямують з проблисковими маячками за водієм, який тікає. Згодом поліцейський вказує на те, що водій втік, відео припиняється;

на відеофайлі WhatsApp Video 2024-12-16 at 10.08.27 на відеореєстратор патрульного автомобіля 15.12.2024 з часом з 21:12 до 21:14 зафіксовано транспортний засіб марки "Tesla", біля якого два працівники поліції спілкуються із водієм. О 21:13 останній присідає у свій автомобіль та покидає місце зупинки;

- даними рапорту від 15.12.2024, згідно з яким 15.12.2024 о 20:29 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Долина по вул. Вогні Долини знайомий вживає алкоголь та має намір їхати на авто як водій Тесла НОМЕР_2 , водій - колишній працівник поліції. Рухатиметься - напрямок Рахиня. Рухаючись за вказаною у повідомленні адресою, ГРПП зупинила транспортний засіб марки "Тесла", д.н.з. НОМЕР_3 . Водієві ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою алкотестера Драгер 6820 або проїхати в найближчий медичний заклад для встановлення факту перебування в алкогольному сп`янінні, від чого водій відмовився (а.с. 4);

- даними рапорту від 15.12.2024, у якому зазначено, що під час несення служби в добовому наряді на службовий планшет надійшло повідомлення від невідомого про те, що йому відомий водій Кренців на даний час вживає алкогольні напої та має намір їхати на автомобілі Тесла, д.н.з. НОМЕР_3 . Реагуючи на дане повідомлення, о 21:05 год 15.12.2024 було виявлено та зупинено автомобіль, який вказаний у повідомленні, у м. Долина по вул. Д.Галицького біля АЗС "Окко". Також було встановлено, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 . Водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою приладу Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в найближчий лікувальний заклад для встановлення факту перебування водія в алкогольному сп`янінні, від чого водій відмовився. Після чого він сів за кермо свого автомобіля та розпочав рух. Наздогнати та зупинити даний автомобіль не представилось можливим, оскільки водій на великій швидкості скрився з місця події (а.с. 5).

Про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_4 та належність йому автомобіля марки "Tesla Model Y", д.н.з. НОМЕР_3 , свідчать відповідні довідки (а.с. 6, 7).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197304 від 15.12.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП. Як указано в протоколі, від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно зі ст. 63 Конституції України, як і відмовився від отримання його копії, про що проставлена відповідна відмітка (а.с. 41). Копія протоколу направлена ОСОБА_1 поштою, на що вказує супровідний лист (а.с. 9);

- відеозаписами на оптичному диску DVD+R 16х4,7GB з написом "Кренців 122.2" (а.с. 46), на якому містяться 2 відеофайли (WhatsApp Video 2024-12-16 at 10.07.59 та WhatsApp Video 2024-12-16 at 10.08.27) із записами із відеореєстратора з патрульного автомобіля; даними рапортів працівників поліції (а.с. 43 - 44) та показаннями в судовому засіданні свідків - поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які описані вище.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Надані докази є належними та допустимими, у своїй сукупності дозволяють встановити дійсні обставини вчинення адміністративних правопорушень та процедуру його фіксування, повністю узгоджуються між собою. При цьому рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника, а тому не є доказом винуватості особи. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що дані вищевказаних рапортів повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій працівників поліції щодо оформлення ними протоколів про адміністративні правопорушення.

У свою чергу захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, долучив до адмінматеріалів клопотання про закриття провадження у справі, що описано вище, а також клопотав про допит працівників поліції, які складали адміністративні матеріали, які надали показання суду у присутності сторони захисту.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197296 від 15.12.2024, ОСОБА_1 поставлено у провину, що він 15 грудня 2024 року о 21:05 годин у м. Долина по вул. Д.Галицького Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки "Tesla Moel Y", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився та ухилився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Суть правопорушення у протоколі викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, в тому числі і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений уповноваженою особою та відповідає вимогам, передбаченим у главі 19 КУпАП, його копія направлена особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, як стверджує сторона захисту, ОСОБА_1 не було доведено до відома суті правопорушення, йому не були роз`яснені права та не вручено протоколи, тобто фактично не пред`явлено обвинувачення.

Так, у своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Водночас суд зважає і на самі обставини подій, які мали місце 15.12.2024, під час яких після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки (про повідомлення на 102) та з огляду на виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння запропонували пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв. При цьому поліцейські роз`яснили порядок проведення огляду, альтернативи дій (пройти огляд на місці, в лікувальному закладі чи відмовитися від проходження огляду, що прирівнюється до керування у стані алкогольного сп`яніння). Більше того сам ОСОБА_1 указував про те, що він працював начальником ДАІ, а відтак йому достеменно відомі та зрозумілі дії працівників поліції. Незважаючи на це, він, хоча й одномоментно словесно погоджується пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв, однак фактично уникає його та покидає місце події. В указаному випадку суд звертає увагу на те, що, відповідно до практики ЄСПЛ, у тому разі коли недотримання обов`язку повідомити у встановленому законом порядку про обвинувачення, трапилось з вини обвинуваченого, то він не може стверджувати про порушення прав сторони захисту (рішення ЄСПЛ "Кампбел і Фелл проти Сполученого Королівства" №№7819/77 і 7878/77, 28 червня 1984 р.).

Сукупність вказаних вище обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, була забезпечена реальна можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів, однак таким своїм правом він не скористався зі власної волі. Під час розгляду справи судом у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності як щодо ознайомлення з матеріалами справи, так і щодо права користуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені доводи щодо його невинуватості у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

При цьому суд зазначає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причиновому зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд кореспондується з обов`язком водія транспортного засобу не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Більше того, як установлено під час розгляду справи причиною зупинки транспортного засобу марки «Тесла» слугувало повідомлення, яке поступило на лінію 102, а відтак працівники поліції в межах своїх повноважень, здійснюючи превентивні заходи, зважаючи на те, що керування автомобілем у стані сп`яніння несе серйозну загрозу, а користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів, підставно зупинили автомобіль, про який йшлося у повідомленні. Натомість, будучи його водієм, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості спростувати свою причетність до порушення.

ОСОБА_1 , покинувши місце зупинки, не діяв у стані крайньої необхідності, не знаходився у стані необхідної оборони і не перебував у стані неосудності. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Його ж твердження про те, що він змушений був відвезти додому дружину, яка погано почувалася, є голослівними та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Натомість працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень. Тобто, зупинивши транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , та, маючи достатні підстави вважати, що водій може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти відповідний огляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно із пунктом 3 розділу І вказаної вище Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння і може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене. При цьому працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з наведеного, заперечення сторони захисту щодо наявності у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд не приймає до уваги, оскільки саме працівник поліції на місці зупинки встановлює такі ознаки, адже під час розгляду справи по суті не можливо перевірити наявність чи відсутність запаху алкоголю чи тремтіння рук. Крім того поліцейські вказали ОСОБА_1 на причину огляду: повідомлення щодо вживання ним алкоголю, що останній не заперечив, а навпаки підтвердив, що "є випившим", при цьому його процесуальна поведінка не відповідала обстановці, адже своїми діями він намагався ускладнити працівникам поліції виконання покладених на них обов`язків, та, користуючись досвідом роботи в ДАІ, намагався схилити їх до неправомірних дій з метою уникнення від відповідальності. А коли, не вдалось досягти бажаного, користуючись довірою поліцейських та наявністю швидкісного автомобіля, самовільно покинув місце зупинки.

З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що працівники поліції дотримались положень чинного законодавства як при проведенні огляду, так і фіксуванні порушення. Як зазначено вище, маючи достатні підстави для огляду водія на стан сп`яніння, поліцейські запропонували йому пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , замість пройти огляд на місці, пропонував вжити інші заходи (вдати, що його не зупиняли або що огляд замість нього пройде дружина (продує в прилад)) працівники поліції роз`яснили, що такий огляд він може пройти в медичному закладі або ж відмовитись від нього, що прирівнюється до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, не пристав, ігнорував таку, хоча добре чув та розумів її, про що свідчить його поведінка та репліки. Коли ОСОБА_1 словесно погодився пройти огляд на місці зупинки, працівник поліції взяв зі службового автомобіля прилад "Драгер 6820" та пред`явив його водію, маючи намір провести такий огляд, однак останній сів у свій автомобіль та втік. Таку поведінку поліцейський обгрунтовано розцінив як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому встановлено, що працівники поліції жодним чином не спонукали ОСОБА_1 до того, щоб він сідав за кермо. Навпаки, поліцейські перебували біля транспортного засобу і не могли передбачити його дій, а саме, що на їх вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 замість відреагувати на вказівку поліцейського, почне втікати від них на транспортному засобі, який стояв поруч, у стороні від них, намагаючись уникнути отримання об`єктивного результату його огляду.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що на відеозаписі не зафіксовано роз`ясненя прав особі, яка притягається до відповідальності, то, як неодноразово зазначав Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях: "ті, хто створюють порушення самі, не мають захисту Конвенції". Тобто, якщо особа своїми діями призвела до неможливості реалізації своїх прав, держава не може відповідати за таке порушення. В даному випадку саме ОСОБА_1 своїми діями унеможливив роз`яснення працівниками поліції наданих йому прав та складення адміністративних матеріалів у його присутності.

Тобто ОСОБА_1 була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, зокрема прийняти рішення щодо згоди/відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого обвинувачення чи дій працівників поліції, тощо.

Натомість ОСОБА_1 участі у складенні адмінматеріалів не брав, покинув місце зупинки транспортного засобу, проігнорувавши вимоги поліцейського, що спростовує твердження захисника і щодо ненадання можливості ознайомитися з адмінматеріалами. Копію протоколу ОСОБА_1 було направлено поштою, про що свідчить супровідний лист, який адресований за місцем проживання останнього.

Щодо неотримання ОСОБА_1 копії акта огляду, то суд зазначає, що, згідно з вимогами п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, проте в даному випадку з долученого до протоколу акта огляду вбачається, що у ньому стан сп`яніння не встановлювався, оскільки особа відмовилася від проведення огляду на місці, а відтак процедурних порушень у зв`язку з його неврученням не вбачається. Більше того, водій покинув місце зупинки за власним волевиявленням, участь у складенні адмінматеріалів не брав за власним бажанням. Щодо невручення йому направлення на огляд у медичний заклад, то вимоги чинного законодавства не містять імперативної норми щодо вручення такого особі, оскільки направлення адресується лікувальному закладу, де проводиться огляд, та не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського.

Тобто будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозаписи стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, їх встановлення. Працівниками поліції зафіксовано керування останнім транспортним засобом, перебування його за кермом у процесі його руху, та відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікувальному закладі, про що сідчить його власна свідома поведінка. При цьомуухилення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від огляду та, розуміючи, що в такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення, його втеча з місця події, обумовила можливість працівникам поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 . Враховуючи неможливість викликати останнього у встановлений строк (24 години) для складення протоколу, враховуючи його поведінку (втечу у невідомому напрямку) та неповідомлення будь-яких інших засобів зв`язку, працівники поліції, діючи в межах наданих їм повноважень, після складення пртоколу у відсутності особи, яка притягається до відповідальності, направили такий на її поштову адресу, чим забезпечили можливість ознайомлення з його змістом.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вказане та даючи оцінку наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд зазначає, що, згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Як визначено ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії" (рішення від 21.01.1999), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені захисником, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

Отже, враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння та причини такого огляду, керування транспортним засобом знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Щодо поставленого ОСОБА_1 у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 травня 2025 року серії ЕПР1 №197304 від 15.12.2024, 15 грудня 2024 року о 21:15 годин у м. Долина по вул. Д.Галицького Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Tesla Moel Y", д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - капралом поліції ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Гончарем Н.М., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився, про що свідчать його дії, які описані вище.

Відеозаписами, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, безсторонньо зафіксовано обставини події, шо описані вище: в тому числі рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку як за допомогою ввімкнення проблискових маяків, так і звукових сигналів, та ігнорування водієм вказаної вимоги.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку останній здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

А відтак у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, слід відмовити.

Однак суд звератє увагу, що ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 15 грудня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, ураховуючи, що в даному випадку датою вчинення правопорушення є 15 грудня 2024 року, на час розгляду справи минуло більше трьох місяців, тому провадження у справі за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП, суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень та його особу, а саме те, що він являється особою з інвалідністю, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

V. Розподіл судових витрат:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, згідно із ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_5 від 21.03.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, як особу з інвалідністю ІІ групи.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич