Провадження № 3/161/5520/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

-за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 30.06.2025 року о 16 год. 50 хв., в м. Луцьк, вул. Ветеранів, 1, керуючи автомобілем марки «Hyndai I30», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz GLK 200 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 429656 від 21.08.2025 року, ОСОБА_1 30.06.2025 року о 16 год. 50 хв., в м. Луцьк, вул. Ветеранів, 1, керуючи автомобілем марки «Hyndai I30», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події до прибуття працівників поліції, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

В судові засідання призначені на 10 год. 00 хв. 09.09.2025 року та на 10 год. 00 хв. 11.09.2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До початку судового засідання подав суду письмові пояснення, в яких свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, шкодує про те,що сталося та щиро розкаюється у своїх діях. Вказує, що його дії були вчинені не у зв`язку зі зневагою до Правил дорожнього руху, а винятково станом душевного хвилювання, оскільки в день коли сталась ДТП, стан його новонародженої доньки погіршився. Саме цей пригнічений психоемоційний стан, поспіх та розгубленість стало першопричиною мимовільної неуважності, що призвела до ДТП. Подальше залишення місця пригоди було не проявом злісного умислу уникнути відповідальності, а панічною та імпульсивною реакцією людини, яка перебуває під тиском надзвичайних обставин та продовжує діяти в інтересах порятунку здоров`я члена своєї родини. Просив не застосувати до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи крайню необхідність використання автомобіля для утримання та забезпечення потреб його сім`ї, зокрема двох малолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_1 Мосюк В.С. до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника за письмовими матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 30.06.2025 року він рухався по вул. Ветеранів автомобілем марки «Mercedes-Benz GLK 200 CDI», в той час автомобіль марки, «Hyndai I30», д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований біля виїзду з Луцької міської лікарні, чим здійснював йому перешкоду. Він вирішив його об`їхати,однак коли вже зрівнявся з автомобілем «Hyndai I30», під керуванням ОСОБА_1 , останній різко здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого сталось зіткнення з його автомобілем. Після чого, водій автомобіля «Hyndai I30» побачивши, що вдарив інший автомобіль, покинув місце ДТП у бік дворів багатоквартирних будинків, де, зі слів очевидців, залишив свій автомобіль. Вказав, що ОСОБА_1 не відшкодував завдану йому шкоду та не вибачився. Просив суворо покарати ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 429668 та серії ЕПР1 № 429656 від 21.08.2025 року, рапортами, схемою місця ДТП від 30.06.2025 року, фото таблицями,, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.08.2025 року та від 11.09.2025 року, в яких останній свою вину визнав, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.06.2025 року.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразились в здійсненні ДТП та залишення місця пригоди, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обираючи стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, поведінку особи під час вчинення правопорушення.

Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП після вчинення правопорушення, достовірно знаючи, що пошкодив чужий автомобіль, в подальшому самостійно не звернувся до органів поліції та не повідомив про даний факт, що свідчить про явне нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками водія та учасника ДТП, що визначені Правилами дорожнього руху України.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 , що дії останнього були вчинені винятково станом душевного хвилювання, оскільки в день коли сталась ДТП, стан його новонародженої доньки погіршився, оскільки будь-яких доказів, які підтверджують дану обставину ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування на один рік, оскільки штраф, у даному випадку, не буде сприяти ефективному виправленню особи.

Саме по собі визнання вини ОСОБА_1 у письмових поясненнях не свідчить у даному випадку про щире каяття у вчиненому правопорушенні, оскільки протягом тривалого часу з моменту ДТП, яка сталась 30.06.2025 року, до оформлення матеріалів справи 21.08.2025 року, не вчиняв жодних активних дій, спрямованих на повідомлення про факт ДТП та з метою відшкодування будь-якої шкоди потерпілому.

На думку суду, саме таке стягнення дозволить у повній мірі реалізувати мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП України, тобто виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються судом та зі вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення передбачене 122-4 КУпАП, тому слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування на один рік.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, на підставі ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк