Справа № 357/5702/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 2, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09.04.2025 року о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, Білоцерківський район, с. Іванівка по вул. Квітнева, 17, керував транспортним засобом «Ford Escort», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія до допомогою приладу Драгер, ARND-0045, тест № 937, результат 2.44% проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 09.04.2025 року він не керував транспортним засобом, вони святкували весілля, його автомобіль стояв припаркований біля церкви. Потім він пішов до автомобіля, щоб взяти кошти, коли він відчинив автомобіль до нього відразу під`їхали працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він повідомив працівникам поліції, що не керував автомобілем, що прийшов взяти кошти, однак його ніхто не слухав. Документів у нього при собі не було, він неодноразово називав працівникам поліції своє прізвище, але вони не розчули його тому затримали його і відвезли в райвідділ поліції для встановлення особи. В райвідділі поліції працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, нащо він погодився, пройшов огляд, результат 2.44% проміле. Він просив працівників поліції, щоб його завезли до медичного закладу, але ніхто до медичного закладу його не доставляв.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шовкопляс С.П. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, автомобіль був припаркований. Співробітники поліції порушили порядок направлення для проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 поліцейськими не було названо підстави перевірки документів та наявність об`єктивних підстав для переміщення автомобіля під контролем працівників поліції, обставини, що зазначені у протоколі не відповідають фактичним обставинам події, відеозапис наявний в матеріалах справи не відповідає п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відео реєстраторів) працівниками поліції, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки викладена суть адміністративного правопорушення у протоколі не відповідає суті правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та на відео отриманим на адвокатський запит від директора Кафе «Завітай» з 08-09 квітня 2025 року, що спростовує доводи працівників поліції та свідчать про відсутність механічного руху транспортного засобу.

Також в матеріалах справи наявне направлення до найближчого закладу охорони здоров`я як передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що є фактично формальним документом, оскільки ОСОБА_1 працівники поліції нікуди не доставляли та тим паче не направляли. В матеріалах справи наявний акт огляду із використанням спеціальних технічних засобів копію якого ОСОБА_2 не вручили та сам акт не свідчить про наявність складу правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції, рядовий поліції ОСОБА_3 пояснив, що 09.04.2025 року під час патрулювання було виявлено автомобіль, який стояв на узбіччі в комендантську годину, вони зупинилися біля даного автомобіля за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 , якому вони сказали перепаркувати автомобіль, щоб він не заважав руху іншим транспортним засобам та поїхали далі. Зазначив, що до водія вони не підходили. Коли поверталися назад то знову помітили даний автомобіль, який рухався до будинків. Вони зупинили даний автомобіль за кермом перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Документів ОСОБА_1 не надав, відмовлявся називати своє прізвище, висловлювався нецензурною лайкою, тому останнього було затримано та доставлено до райвідділу для встановлення особи. ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртні напої, пояснював, що святкував весілля. У райвідділі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній погодився, пройшов огляд, результат 2.44% проміле з результатами огляду останній погодився. Чи говоррив ОСОБА_1 щоб його доставили до медичного закладу він не памятає. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким останнього не ознайомили, так як останній відмовився.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції, капрал поліції ОСОБА_4 пояснив, що 09.04.2025 року в комендантську годину він разом з колегою ОСОБА_3 везли психічно хворого чоловіка додому і по дорозі виявили автомобіль, який стояв на дорозі за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 , якому вони сказали прибрати автомобіль з дороги. Приблизно через 10 хвилин вони поверталися назад і помітили, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розвернувся та припаркувався біля будинку. Вони під`їхали до ОСОБА_1 під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, документів останній не надавав, не розбірливо називав своє прізвище, висловлювався нецензурною лайкою в зв`язку з чим був затриманий та доставлений до райвідділу поліції. У райвідділі ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатом погодився, потім прийшла його дружина і ОСОБА_1 відмовився знайомитися з матеріалами справи, пішов додому. Зазначив, що він пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції зупинилися біля припаркованого на узбіччі автомобіля, біля якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування ОСОБА_1 повідомляє, що документів, що посвідчують його особу у нього не має, що святкував весілля, що не їхпав і їхати не буде. Висловлювався нецензурною лайкою, для встановлення особи останнього було затримано та доставлено до райвідділу поліції. У райвідділі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній погодився, пройшов огляд, результат 2.44% проміле, не заперечував, що вживав спиртне, просив працівників поліції щоб завезли його в медичний заклад для проходження огляду. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким останнього було ознайомлено, від підписів та отримання копії протоколу останній відмовився.

В судовому засіданні було досліджено надані представником ОСОБА_1 адвокатом Шовкоплясом С.О., відеозапис з флешносія з якого вбачається, відсутність механічного руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Шовкопляса С.П., працівників поліції Оверчука В.О., Мельника Я.А., дослідивши довідку щодо наявності посвідчення водія, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.04.2025 року, висновок газоаналізатора Алкотест 7510, тест № 937. Відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 2.44 % проміле, зобов`язання, копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, копію протоколу про адміністративне правопорушення, копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, рапорти працівників поліції, а також матеріали надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Шовкоплясом С.П., переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у райвідділі поліції просив працівників поліції, щоб його завезли до медичного закладу, однак до медичного закладу останній доставлений не був.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що відповідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, зокрема те, що ОСОБА_1 після проходженя медичного огляду на стан спяніння в райвідділі поліції, наголошував, щоб його доставили до медичного закладу, чого працівниками поліції на викогання вимог закону зроблено не було, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО