Справа № 132/2625/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Янковської А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шевченка А.В.,

розглянувши матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, неодруженого, дітей немає, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції 07.08.2025 надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 переданий на розгляд судді Карнауху Н.П.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 412725 від 05.08.2025, водій ОСОБА_1 по вул. Київській, 53Б в с. Корделівка Хмільницького району Вінницької області о 23:03 год. керував транспортним засобом BMW 3ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі на місці зупинки, за допомогою приладу «Drager Alcotest ARAM-3608», тест №1454, результат позитивний, 0,29‰. Водій з результатом освідування не погодився. Тому, освідування на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводилося у лікаря нарколога в КП «Калинівська ЦРЛ», висновок лікаря №193, результат 0,21 ‰ та 0,12‰, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Технічні засоби відеозапису портативні відеореєстратори №476011 та №476120.

Розгляд вказаної справи призначався на 02.09.2025 та 12.09.2025.

До суду 01.09.2025 надійшли заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шевченка А.В., у яких серед іншого, зазначено таке.

04.08.2025 за годину до початку комендантської години працівниками поліції без належної правової підстави було зупинено автомобіль BMW 3ER REIHE ДНЗ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 в районі села Корделівка Хмільницького району Вінницької області. Відразу після незаконної зупинки (не названа причина), працівниками поліції було здійснено ще одне порушення законодавства безпідставна вимога відкрити багажник (поверхневий огляд транспортного засобу).

Зі змісту відеозапису з назвою «04_08_2025 Кулініч (Гончарук) ЕПР1 412725.mp4» від 40 секунди вбачається, що працівники поліції без вказівки на конкретні ознаки сп`яніння, які вони нібито виявили, запитали у ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь, на що отримали негативну відповідь, далі запропонували пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. При цьому працівнику поліції були надані пояснення, що алкоголь вживала пасажир автомобіля. В рапорті працівники поліції зазначили, що ними були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , цитата «запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук». Проте, з долучених відеозаписів не вбачається порушення мови та виражене тремтіння пальців рук, особливо враховуючи той фактор, що ці обставини працівники поліції встановили за 40 секунд після зупинки транспортного засобу.

Далі (через 40 секунд після зупинки авто) працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (без вказівки на ознаки, які були ними виявлені) на місці зупинки автомобіля. Результат огляду виявився на рівні 0,29 проміле. ОСОБА_1 не погодився з результатом цього огляду та пояснив, що він в цей день випив невелику кількість пива та з того часу пройшло понад 4 години, відповідно в нього відсутні будь-які ознаки сп`яніння, а запах алкоголю в салоні авто від пасажира, яка вживала міцні алкогольні напої.

Протягом 30 хвилин після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у присутності працівників поліції в закладі охорони здоров`я, які склали висновок №193 від 04.08.2025 про відсутність ознак сп`яніння. Не дивлячись на наявний висновок медичної установи про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та не відсторонення його від керування транспортним засобом, працівники поліції безпідставно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в день і час, зазначені в оголошеному протоколі щодо нього він був тверезий, що підтверджується наявним в матеріалах висновком лікаря.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Шевченко А.В. підтримав, надані ним суду письмові пояснення, просив справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справ та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Частинами 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 9, 245, 252 КУпАП встановлено, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно із пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно із пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів визначений розділом ІІ Інструкції, згідно якого:

за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункту 1);

огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (пункт 4);

перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 5);

огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 6);

установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7);

результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння (пункт 10);

оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством (пункт 11).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 412725 від 05.08.2025, водій ОСОБА_1 по вул. Київській, 53Б в с. Корделівка Хмільницького району Вінницької області о 23:03 год. керував транспортним засобом BMW 3ER REIHE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі на місці зупинки, за допомогою приладу «Drager Alcotest ARAM-3608», тест №1454, результат позитивний, 0,29‰. Водій з результатом освідування не погодився. Тому, освідування на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводилося у лікаря нарколога в КП «Калинівська ЦРЛ», висновок лікаря №193, результат 0,21 ‰ та 0,12‰, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із наявним в матеріалах чеком приладу «Drager Alcotest 6810», №ARAM-3608, тест №1454, тестування 04.08.2025 о 23:07 год., результат тесту 0,29 ‰ (проміле).

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Водночас, ОСОБА_1 не погодився з цим результатом, тому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, його огляд проводився у КП «Калинівська ЦРЛ».

Згідно із долученим до матеріалів висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КП «Калинівська ЦРЛ» Калинівської міської ради №193, складеним о 23:20 год. 04.08.2025, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Результати тестування 0,21 ‰ та 12‰.

При цьому, з інформації з відкритих джерел вбачається, що згідно з інструкцією з технічної експлуатації приладу «Drager Аlcotest 6810» похибка його показань складає +/- 0,02 проміле. Тому, результат огляду особи із застосуванням цього приладу у 0,21 ‰ може викликати сумніви і не може однозначно свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказаний результат перебуває в межах похибки.

Аналогічні висновки викладені в постанові Полтавського апеляційного суду від 02.05.2025 року у справі №548/433/25; постанові Хмельницького апеляційного суду від 31.03.2025 року у справі № 677/156/25; постанові Рівненського апеляційного суду від 28.02.2025 року у справі № 570/5657/24; постанові Дніпровського апеляційного суду від 10.02.2025 року у справі № 183/13300/24; постанови Вінницького апеляційного суду від 06.02.2025 року у справі № 930/2679/24, та інших.

Таким чином, вказаним висновком медичного огляду підтверджено, що водій ОСОБА_1 на час його огляду в КП "Калинівська ЦРЛ" був тверезий.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Згідно із пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21 січня 2020 року (справа № 754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись, ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух