Провадження № 3/127/3993/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 18.06.2025 об`єднані в одне провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №668476 від 15.06.2025, 15.06.2025 близько 01:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , що виражалося у психологічному та фізичному насиллі, а саме обзивала нецензурною лайкою, наносила удари по голові та тулубу, при цьому спричинила сильне емоційне страждання, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №668477 від 15.06.2025, 15.06.2025 близько 01:00 год. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час вчинення домашнього насильства відносно чоловіка ОСОБА_2 , що виражалось у обзиванні нецензурною лайкою, нанесені тілесних ушкоджень по обличчі, тулубі, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Справа призначалася до розгляду неодноразово.

У судовому засідання, 24.07.2025, старший інспектор СПДН Вінницького РУП капітан поліції Бурлака О.С., який здійснював виїзд за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із надходженням на лінію 102 повідомлення про вчинення домашнього насильства, пояснив, прибувши на місце події виявили на вулиці, біля п`їзду будинку, чоловіка, яким виявився ОСОБА_2 , у той час як ОСОБА_1 знаходилася у квартирі. У кожного з них були відібрані пояснення щодо обставин події, крім того кожен з них за власним бажанням написав заяву щодо вчинення домашнього насилля як відносно дружини, так і чоловіка. Так, під час спілкування ОСОБА_2 повідомив про виникнення конфлікту між подружжям. У присутності працівників поліції жодного конфлікту чи сварки між подружжям не було. Окрім того, працівник поліції повідомив про неможливість надання з технічних причин відеозапису, яким зафіксовано обставини оформлення адміністративних матеріалів.

Також у судовому засіданні 24.07.2025 представником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом Мазаєм В.М. подано клопотання про об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (справа №127/1891/25) із матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (справа №127/18694/25), зважаючи, що протоколи складені відносно однієї ж і тієї ситуації, надійшли до суду одночасно, постанову за результатами розгляду не винесено.

У судовому засіданні, призначеному на 28.08.2025, ОСОБА_1 та її представник адвокат Тихонюк Н.М. заперечили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та просили закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення як і за ч. 1, так і за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 28.08.2025, не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_2 .

Щодо об`єднання в одне провадження справ про адміністративні правопорушення (справа №127/1891/25 та справа №127/18694/25) суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання, так як адміністративні матеріали складено відносно різних осіб, що ускладнить своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи та не сприятиме процесуальній економії часу, виконанню завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, до того ж адміністративні матеріали перебувають у провадженні різних суддів суду.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної або психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 1 ч. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх особі, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а також фізичне насильство -це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, мордування тощо, тобто таке фізичне насильство, яке не підпадає під дії КК України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №668476 від 15.06.2025, 15.06.2025 близько 01:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , що виражалося у психологічному та фізичному насиллі, а саме обзивала нецензурною лайкою, наносила удари по голові та тулубу, при цьому спричинила сильне емоційне страждання.

Для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідним є встановлення усіх елементів об`єктивної сторони правопорушення, зокрема факту вчинення дій фізичного насильства, їх умисного характеру та настання або реальної загрози настання негативних наслідків для здоров`я потерпілого.

Водночас, із наявних матеріалів справи не вбачається належного та достатнього підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, що утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Протокол містить лише загальне формулювання, проте такі обставини не доведено жодними іншими належними та допустимими доказами, зокрема, показаннями свідків, медичними документами або іншими матеріалами, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій фізичного чи психологічного насильства стосовно потерпілого ОСОБА_2 , які становлять склад адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП.

Тобто, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №668476 від 15.06.2025 фабула в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП не містять обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Таким чином, наведене формулювання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка вимагає, щоб у протоколі були зазначені місце, час, суть адміністративного правопорушення, пояснення особи, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Неналежне викладення фабули правопорушення та відсутність конкретних даних про об`єктивну сторону діяння свідчить про істотні порушення, які не можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові частини повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази та надані сторонами пояснення, суд вважає, що між подружжям виникла саме сварка на ґрунті непорозуміння в особистих відносинах, яка носила одноразовий характер.

Суд, зауважує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій не знайшли свого підтвердження, оскільки невід`ємною складовою інкримінованого адмінправопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ).

У матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 дій, які б проявились в умисному заподіянні фізичного або психологічного насильства щодо ОСОБА_2 .

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Як слідує з матеріалів справи 15.06.2025 близько 01:00 год. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час вчинення домашнього насильства відносно чоловіка ОСОБА_2 , що виражалось у обзиванні нецензурною лайкою, нанесені тілесних ушкоджень по обличчі, тулубі у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Натомість наведене у протоколі формулювання не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 , саме стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та нанесення шкоди її психічному або фізичному здоров`ю, як це передбачено диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство саме стосовно дитини. Тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна