ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2291/25 Справа № 191/2213/25 Суддя у 1-й інстанції - Форощук С. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисників (в режимі відеоконференції) Волинця О.В., Красюка І.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Плошенка В.І.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року водій ОСОБА_1 02 травня 2025 року о 12 год. 40 хв. на дорозі Т-0401 35 км керував транспортним засобом Hundai І30, номерний знак НОМЕР_1 , та не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок якої водій в змозі безпечно керувати транспортним засобом та у разі виникнення перешкоди зменшити швидкість та зупинитися, здійснив зіткнення з транспортним засобом VW Toureg, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що судом першої інстанції було неправильно встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди, оскільки під час руху та застосування екстреного гальмування транспортний засіб Hundai І30 зупинився на певній відстані від транспортного засобу VW Toureg, не зіткнувшись з ним, та лише після того, як транспортний засіб VW Passat вдарив у задню частину автомобіля Hundai І30, останній вдарив попередній автомобіль VW Toureg. На переконання ОСОБА_1 , якби автомобіль VW Passat не вдарив його автомобіль Hundai І30, то дорожньо-транспортна пригода не відбулась. Наголошує на тому, що працівником поліції не було встановлено та не вказано у протоколі, що між порушенням ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР України та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди наявний причинно-наслідковий зв`язок. Вказує на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а наявна у матеріалах справи схема місця ДТП не відповідає фактичним обставинам вказаної пригоди. Наголосив на тому, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, потерпілу та її представника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно положень п. 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, поясненнях водіїв учасників ДТП, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень водіїв учасників ДТП було встановлено, що водій ОСОБА_1 02 травня 2025 року о 12 год. 40 хв. на дорозі Т-0401 35 км керував транспортним засобом Hundai І30, номерний знак НОМЕР_1 , та недотримався безпечної швидкості руху, внаслідок якої водій в змозі безпечно керувати транспортним засобом та у разі виникнення перешкоди зменшити швидкість та зупинитися, здійснив зіткнення з транспортним засобом VW Toureg, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду у попутному напрямку.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , наданих у суді першої та апеляційної інстанції, 02 травня 2025 року вона керувала автомобілем VW Toureg, номерний знак НОМЕР_2 , рухалась з безпечною швидкість 40 км/год у напрямку з м.Дніпра до м.Синельникове, при під`їзді до с.Раївка попереду неї рухався автомобіль ЗАЗ, який почав різко гальмувати, вона почала також пригальмовувати та відчула сильний удар в задню частину її автомобіля. Вказала, що автомобіль, який здійснив удар в її транспортний засіб, це Hundai І30, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 перед ним рухався автомобіль VW Toureg, номерний знак НОМЕР_2 , у напрямку м.Синельникове, який почав аварійно відгальмовуватись, в результаті чого він одразу загальмував, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, але уникнути ДТП не вдалось.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, в якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

При цьому, апеляційним судом враховується, що ОСОБА_1 жодних зауважень до змісту схеми місця ДТП не надавав.

Крім того, механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілю VW Toureg, номерний знак НОМЕР_2 ,, та транспортному засобу Hundai І30, номерний знак НОМЕР_1 , які зафіксовані у схемі місця ДТП, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанцій критично відноситься до тверджень апеляційної скарги про те, що під час руху та застосування екстреного гальмування транспортний засіб Hundai І30, зупинився на певній відстані від транспортного засобу VW Toureg не зіткнувшись з ним та лише після того, як транспортний засіб VW Passat вдарив у задню частину автомобіля Hundai І30, останній вдарив попередній автомобіль VW Toureg, оскільки зазначені обставини спростовуються матеріалами справи, зокрема, наявною у матеріалах справи схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він намагався загальмувати, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, але уникнути ДТП не вдалось.

При цьому, зміна пояснень, наданих ОСОБА_1 на місці ДТП та у суді апеляційної інстанції щодо обставин вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, розцінюються апеляційним судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані матеріали справи та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок якої водій в змозі безпечно керувати транспортним засобом та у разі виникнення перешкоди зменшити швидкість та зупинитися, здійснив зіткнення з транспортним засобом, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки суд неодноразово відкладав засідання за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника, а саме 28 травня 2025 року, 16 червня 2025 року, забезпечив можливість останніх ознайомитися з матеріалами справи, однак будь-яких пояснень по суті протоколу, клопотань про долучення доказів не було надано, що свідчить про затягування судового розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот