Справа №766/9441/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Натальної А.В.

захисника (в режимі відеоконференції): Дмитренко О.О.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08.06.2025 о 19:01 годині по пр. Святих Кирила та Мефодія, 20 в м. Херсоні керував транспортним засобом «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав, проте захисник не заперечувала проти можливості проводити судовий розгляд за відсутності останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього. Присутність під час судового розгляду захисника слугуватиме меті забезпечення прав ОСОБА_1 .

З наданих стороною захисту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній будучи військовослужбовцем та займаючи посаду командира постійно задіяний у виконанні бойових завдань на позиціях на лівому березі р. Дніпро в м. Херсоні. Безпосередні обов`язки пов`язані в тому числі з керуванням військовими автомобілями. 08.06.2025 він з іншим військовослужбовцем приїхав до місця свого тимчасового проживання, проте автомобіль залишили у дворі не припаркувавши, далі ним мав їхати ОСОБА_2 .

Автомобіль мав несправність, зокрема дуже погано вмикалась задня передача. Коли вони повернулись до автомобіля, то у двір заїхав автомобіль «Волга», водій якого ста вимагати, щоб вони від`їхали, на що вони попросили від`їхати саме його, оскільки їх автомобіль має несправність. Між ними зав`язалась словесна перепалка, під час якої ОСОБА_2 спробував від`їхати на автомобілі, але у нього нічого не вийшло, а тому він на його прохання сів за кермо і намагався ввімкнути задню передачу, від чого автомобіль хитало, проте рух ним не здійснювався.

У цей момент до нього підійшли працівники поліції і під час спілкування висловили припущення щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду за допомогою Драгеру дійсно відмовився, оскільки трубочка вже була заздалегідь вставлена, а він неодноразово чув розповіді про махінації під час огляду. Поліцейські ж запевнили, що у разі відмови від огляду відповідальність буде не такою суворою.

Під час судового розгляду захисник Дмитренко О.О. заперечила проти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, просила провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свою позицію, зазначила що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України і проходить військову службу та під час складання протоколу виконував обов`язки військової служби, виконував в цей час наказ командира про підготовку технічного обладнання для виконання бойового завдання, про що поліцейським, які складали протокол про адміністративне правопорушення, було одразу повідомлено. В такому випадку ОСОБА_1 міг бути підданий огляду на стан сп`яніння тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Вказаний порядок огляду не був дотриманий працівниками поліції, а тому вся процедура огляду, яка була ними застосована до ОСОБА_1 , є недійсною, а її результати недопустимими доказами.

Враховуючи зазначене, а також те, що матеріали справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в матеріалах справи наявні підтвердження порушення порядку проведення огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, а тому підстав для проведення огляду на стан сп`яніння або пропозиції проходження такого огляду не було, порушено процедуру проведення огляду, що також підтверджується тим, що ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його права, у тому числі на захист та правову допомогу, що призвело до нерозуміння особою наслідків відмови від проходження огляду, захисник просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисник навела доводи щодо призначення судом покарання у разі не погодження із позицією сторони захисту та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, просила просить врахувати суд, що в умовах воєнного стану кожен кваліфікований командир, який пройшов відповідну військову підготовку, є цінним активом держави. В умовах тривалого продовження активних бойових дій та високої інтенсивності бойової роботи військовослужбовець ОСОБА_1 постійно виконує службові обов`язки, безпосередньо пов`язані з керуванням військовими транспортними засобами. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами вкрай негативно позначиться на боєздатності та ефективності виконання бойових завдань підрозділом та призведе до зниження рівня боєготовності та боєздатності військової частини НОМЕР_3 . У зв`язку з чим, просила застосувати до ОСОБА_1 аналогію закону ст. 69 КК України щодо ненакладення додаткового стягнення на ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Не зважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 , суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вина останнього підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №702616 від 08.06.2025, в якому викладені дата та час (08.06.2025 о 19:01 годині), місце (пр. Святих Кирила та Мефодія, 20, м. Херсон) та обставини (керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння) вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- відео-файлом з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом якого представники поліції рухаються слідом за автомобілем «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після зупинки зазначеного транспортного засобу встановлено, що за кермом перебуває ОСОБА_1 . Інших осіб на момент зупинки транспортного засобу та його руху в зазначеному автомобілі не перебувало. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовився, також запропоновано альтернативу - проїхати до медичного закладу. Від проходження огляду як на місці так і в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, висловлюючи недовіру до запропонованих процедур та фактично уникаючи виконання вимог поліцейських;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_3 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2025, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Зазначено найменування закладу охорони здоров`я, а саме: КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 08.06.2025, в яких зазначала, що 08.06.2025 близько 18:54 години за адресою: пр. Святих Кирила та Мефодія, 20 в м. Херсоні, вона стала свідком того, як ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 10.06.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_4 від 27.01.2000.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп?яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні правила містять і положення постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі по тексту Порядок).

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку (п. 3 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі по тексту Інструкція з оформлення матеріалів).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення матеріалів).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. У свою чергу, не зважаючи на відмову від проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки, представниками поліції з урахуванням вищезазначених як вимог КУпАП, так і відповідних Інструкцій, було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, від чого останній також відмовився.

Оскільки ж відповідно до п. 8 Порядку та Інструкції з оформлення матеріалів у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції та Порядку було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи заперечення сторони захисту та надані суду письмові пояснення ОСОБА_1 , суд їх до уваги не приймає, враховуючи таке:

1. Суд критично ставиться до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , оскільки з дослідженого судом відео вбачається, що відповідна особа на момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , була відсутньою, крім того останній жодного разу не заперечив проти тієї обставини, що саме він перебував за кермом автомобіля «Mitsubishi L200». Не зазначав ОСОБА_1 про вірогідну несправність автомобіля і обумовлений цим специфічний характер руху останнього. А тому відповідні обставини судом розцінюються як обраний спосіб захисту, який свого підтвердження не знайшов;

2. Не заслуговують на увагу і твердження сторони захисту про те, працівниками поліції фактично було введено в оману ОСОБА_1 , оскільки повідомлено про більш м`яку відповідність у разі відмови від проходження огляду, що очевидно також не відповідає дійним обставинам, які мали місце на місці зупинки «Mitsubishi L200» 08.06.2025. Тоді як працівниками поліції на виконання вищезазначених вимог нормативних актів було запропоновано всі варіанти можливого огляду на стан сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 не запевняли в тому, що ступінь відповідальності залежить від тих чи інших умов;

3. Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч. ч. 1, 2 ст. 266-1 КУпАП).

Наведена норма на переконання суду хоча і урегульовує проведення огляду військовослужбовців на виявлення стану алкогольного сп`яніння під час виконання службових повноважень, проте розповсюджується на випадки, пов`язані саме з проходження військової служби.

У той же час, з огляду на викладені норми, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 було інкриміновано порушення правил безпеки дорожнього руху на нього розповсюджується норма, передбачена саме ч. 1 ст. 15 КУпАП, а тому відповідному застосуванню підлягають правила ст. 266 КУпАП, якою унормовано проведення огляду саме водіїв, у яких було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння саме у водіїв транспортних засобів.

Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що виявлення та фіксація порушення правил дорожнього руху нормами КУпАП не покладено на Військову службу правопорядку у Збройних Силах України або командира військової частини, що виключає можливість делегування їм проведення відповідного огляду у разі виявлення відповідного порушення представниками поліції.

Таким чином, суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо відсутності повноважень у представників поліції на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а тому відсутні підстави вважати, що під час складання протоколу ОСОБА_1 були допущені порушення, які є підставою для закриття провадження у справі.

4. Аналогія (у кримінальному праві) це застосування по відношенню суспільно небезпечного діяння, яке прямо не передбачається законом в момент його скоєння, статті кримінального закону, яка встановлює кримінальну відповідальність за злочин, найбільш схожий властивістю й характером. Аналогія закону й аналогія права не є тотожними поняттями, оскільки аналогія закону це специфічний спосіб прийняття юридично значущого рішення у разі прогалин у законодавстві, що стосуються відповідного конкретного випадку, а аналогія права це застосування щодо суспільних відносин, не регламентованих у правовому порядку безпосередньо, загальних принципів національної чи міжнародної систем права, які визначають «ratiolegis».

Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено ч. 4 ст. 3 Кримінального кодексу України. Отже, хоча аналогія права є невід`ємним елементом процесу реалізації дискреційних повноважень, проте суд не ухвалює рішення за власним бажанням, з огляду на власні переконання, він обмежений загальними засадами кримінального провадження, принципами правової політики, вимогами справедливості і верховенства права. Проте не в будь-яких кримінальних процесуальних відносинах можливе застосування аналогії, адже воно суперечило б принципу правової визначеності щодо підстав для кримінальної процесуальної відповідальності.

Оскільки нормами КУпАП суд не наділений жодними дискреційними повноваженнями при вирішення питання щодо позбавлення права керування за ст. 130 КУпАП, відсутні жодні підстави для застосування положень ст. 69 КК України до стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

5. Відповідальність за ст. 130 КУпАП дійсно несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Отже, за конструкцією норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не погоджується зі стороною захисту, що з досліджених судом доказів не вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Mitsubishi L200», що повністю спростовано дослідженим судом відеозаписом, а за весь час спілкування з представниками поліції щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 свого керування останнім не заперечував. Інших осіб, які б обґрунтовано могли бути судом розцінені як водії на місці складання протоколу не було.

6. Не спростовують висновків суду і позиція захисника, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка останнього не відповідала обстановці, а представниками поліції було зазначено про наявність запаху алкоголю, що у своїй сукупності і є достатньою передумовою для огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

7. Посилання захисника як на підставу для закриття провадження не роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 як особа, яка отримував посвідчення водія має бути обізнаний щодо положень ПДР, за змістом п. 2.5 на водія покладено обов`язок пройти на вимогу поліцейського огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому відповідне тлумачення зазначеної норми не покладає на працівників поліції роз`яснення наслідків її невиконання.

8. Не заслуговує на увагу і позиція сторони захисту щодо порушення порядку та передумов відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що жодним чином не є взаємопов`язаним з відстороненням від керування транспортним засобом.

Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 , не зважаючи на вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на вимогу працівників поліції не відреагував, тоді як наведені вище докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих останньому протиправних дій.

З урахуванням викладеного вище приходжу до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл./Херсон обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА