Справа № 645/5644/25
Провадження № 3/645/1264/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Костіна І.Г., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, які надійшли з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч.1 ст.184, ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17.08.2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання обов`язків передбачених ст. 130 СК України та ст.12 ЗУ « Про охорону дитинства», щодо виховання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: перебувала у нетверезому, неадекватному стані та орієнтовано з 11.08.2025 року протягом тижня не здійснювала належним чином догляд за дитиною, її забезпечення їжею та усім необхідним для повноцінного існування, чим створено загрозу здоров`ю дитини. Відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

17.08.2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання обов`язків передбачених ст. 130 СК України та ст.12 ЗУ « Про охорону дитинства», щодо виховання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: перебувала у нетверезому, неадекватному стані та орієнтовано з 11.08.2025 року перебуваючи у запої не здійснювала належним чином догляд за дитиною, її забезпечення їжею та усім необхідним для повноцінного існування, чим створено загрозу здоров`ю дитини. Відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

17.08.2025 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання обов`язків передбачених ст. 130 СК України та ст.12 ЗУ « Про охорону дитинства», а саме: перебуваючи у нетверезому стані залишала свою малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зачиненою у квартирі з увімкненою електричною духовою шафою, де готувалася їжа, та забувши про неї продовжила пиячити, залишивши дитину в небезпеці, чим було створено реальну загрозу життю та здоров`ю дитини через задимлення квартири чадним газом Відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Немишлянського районного суду м. Харкова від 11.09.2025 р. три справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , 30.01.1987 за ч. ч. 1 ст. 184, ч.1 ст.184, ч.1 ст.184 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До канцелярії суду, 11.09.2025 р., від останньої надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, вину визнає повністю, щира кається та просить призначити мінімальне стягнення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступного.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Під невиконанням обов`язків по вихованню дітей слід розуміти різні форми без дії, внаслідок чого відсутня належна турбота про виховання та освіту неповнолітніх. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів якого є нагляд за поведінкою дитини. А тому легковажне чи байдуже відношення батьків чи осіб, що їх замінюють, до поведінки дитини, відсутність належного нагляду за поведінкою і її відповідності нормам життя суспільства нерідко ведуть до вчинення дітьми правопорушень. В силу цього підставою для відповідальності батьків в разі вчинення дітьми адміністративних проступків і інших правопорушень є також неналежне виконання батьками обов`язків по вихованню, що призвело до правопорушення неповнолітнього.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей закріплена у ст. 184 КУпАП.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона відповідного правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №699926 від 20.08.2025 року, ВАД № 699927 від 20.08.2025, ВАД №699895 від 20.08.2025 ; рапортом працівника поліції щодо виявлення факту від 17.08.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_5 , поясненнями ОСОБА_6 , актом органу поліції та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.08.2025 року, копією паспорта ОСОБА_1 , копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КпАП України, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

Обставиною, що пом`якшує адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Згідно ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, кількість вчинених правопорушень, суд доходить до висновку про наявність підстав до визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, та у відповідності до ч. 1 ст. 36 КУпАП, накладає на неї стягнення за кожне з правопорушень окремо, в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу на користь держави.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 36, 40?, 187, 283, 284 КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення:

за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн

Відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA1 UA0020649, код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Г. Костіна