ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Колбаска М.В., захисника Булдигіної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Булдигіної М.С. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2025 року стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, Україна, громадянина Німеччини, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини справи.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 09 серпня 2025 року о 14 год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що знаходиться на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який в умовах воєнного стану здійснив спробу незаконного перетину ДК з України в Румунію без відповідного документу, який дає право на перетин ДКУ, а саме на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Німеччини № НОМЕР_1 , виданий 13.01.2022 року, тим самим порушив ст. 4 Конституції України та вимоги п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство», ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» Постанови КМУ №57 від 27.01,1995 року «Про затвердження правил перетинання Державного кордону України громадянами України» та ст. 12 Закону України «Про державний кордон України».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Булдигіна М.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

____________________________________________________________________________________

ЄУНСС 715/2716/25 Головуючий в І інстанції Цуренко В.А.

Номер справи 33/822/457/25 Суддя-доповідач Марчак В.Я.

Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною без повного з`ясування всіх обставин справи та з встановленням тих фактів, які не відповідають дійсності.

Зазначає, що ОСОБА_1 є громадянином Німеччини з 2022 року, в цьому ж році його громадянство України було припинено відповідно до Указу Президента України про вихід з громадянства України.

Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України як громадянин Німеччини.

Також зазначає, що прикордонна служба помилково склала адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 та все ж таки пропустила його через державний кордон, адже з`ясувала, що останній виключений з військового обліку на підставі припинення громадянства України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків при постановленні рішення, яким притягнув ОСОБА_1 як громадянина України до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

На підтвердження вищевказаних доводів адвокат долучив копії відповідних документів до апеляційної скарги.

Крім цього, в прохальній частині апеляційної скарги адвокат просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та сплачений ОСОБА_1 судовий збір.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений.

Захисник Булдигіна М.С. підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити. та не заперечила проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вказаних вимог закону не дотримався.

Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України, зокрема, в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим для встановлення складу адміністративного правопорушення потрібно звернутися до спеціального нормативно-правового акту, що регулює порядок перетинання державного кордону України.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» установлено, що порушенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частинами другою, третьою статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль» визначаються умови перетинання державного кордону України, згідно з якими початком здійснення прикордонного контролю, зокрема особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

У розумінні пункту 12 частини першої статті 1 цього ж Закону вбачається, що паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

З матеріалів справи встановлено, що 09.08.2025 ОСОБА_2 при перетині Державного кордону України в пункті пропуску пред`явив дійсний паспорт громадянина Німеччини для виїзду за кордон, що було кваліфіковано як незаконний перетин державного кордону України по невідповідному документу.

Разом з тим, співробітниками прикордонної служби перед складенням протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірена інформація щодо демографічного статусу ОСОБА_2 , що призвело до помилкового висновку про його приналежність до громадянства України.

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всі інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_2 громадянства України.

Так, до апеляційної скарги захисником було долучено копію довідки Генерального консульства України в Мюнхені від 08.11.2021 за № 532/1-26/20-743 про припинення громадянства України, якою підтверджено, що громадянство України ОСОБА_2 припинено відповідно до Указу Президенту України про вихід з громадянства України від 22 жовтня 2021 року №548/2021 (а.с.26).

Згідно п.1 ст. 17 Закону «Про громадянство України», громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України.

Також на підтвердження громадянства Німеччини до апеляційної скарги було надано копію паспорта громадянина Німеччини для виїзду за кордон, виданий 13.01.2022 та строком дії до 12.01.2032 (а.с. 21).

З доданої до протоколу копії паспорта громадянина Німеччини для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , встановлено, що останній неодноразово (період з 2023-2025 р.р.) перетинав кордон України, саме як громадянин Німеччини. При цьому, в`їжджав в Україну саме за паспортом громадянина Німеччини, про що наявна відповідна відмітка (а.с.27).

Таким чином, ОСОБА_2 при перетині Державного кордону України пред`явив власний дійсний закордонний паспорт громадянина Німеччини, який містить у собі всі необхідні реквізити, виданий уповноваженим органом держави Німеччина.

Доказів того, що ОСОБА_2 , виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Німеччини, діяв з умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів не міститься.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, апеляційна скарга в частині скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП підлягає задоволенню.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі адвокат також просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та сплачений ОСОБА_1 судовий збір.

Адвокат у поданій заяві, ставлячи питання про стягнення витрат на правову допомогу, керується ст.ст.16, 132, 134, 139 КАС України.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Згідно ч.2 ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається КУпАП та іншими законами України.

Таким чином, вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, визначених законодавством України про адміністративні правопорушення.

Обґрунтовуючи свою заяву про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на професійну правничу допомогу та судового збору на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, адвокат посилається на норми КАС, у той час як правовідносини у провадженні в справах про адміністративні правопорушення регулюються нормами КУпАП.

Оскільки КУпАП не передбачає відшкодування витрат на правову допомогу за результатами розгляду справи про адміністративні правопорушення, питання щодо стягнення таких витрат не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга у цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Булдигіної М.С. задовольнити частково.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

11.09.2025

(дата засвідчення копії)