Справа № 598/1279/25
провадження № 3/598/746/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" вересня 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, командира військової частини НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.2 ст. 172-14 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А55091 №41 від 22 червня 2025 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , достовірно володіючи відомостями, що солдат ОСОБА_2 не пройшов курс базової загальновійськової підготовки та немає бойового досвіду, 05 лютого 2025 року допустив його участь у бойових діях у складі зведеного загону військової частини НОМЕР_2 . Вказані вище неправомірні дії призвели до допуску до участі у бойових діях військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , який не пройшов курс базової загальновійськової підготовки та не мав бойового досвіду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, однак на адресу суду надійшло письмове пояснення, в якому останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Він зазначив, що складання протоколу є безпідставним. У поясненні він вказав, що бойові розпорядження та накази командування чітко визначали завдання особовому складу військової частини НОМЕР_2 - здійснювати інженерне обладнання оперативного рубежу оборони в районі АДРЕСА_2 . Зокрема, військовослужбовці мали виконувати роботи зі спорудження стійок, окопів, укріплень та інженерного обладнання, а не брати участь у безпосередніх бойових діях. ОСОБА_1 вказав, що місто Добропілля станом на лютий 2025 року не відносилось до районів ведення бойових (воєнних) дій, що підтверджується наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.03.2025 року №112. Відтак твердження про те, що він допустив солдата ОСОБА_2 до участі у бойових діях, є необґрунтованим. Крім того, у поясненні зазначено, що відряджений особовий склад, включаючи солдата ОСОБА_2 , залучався виключно до виконання інженерних робіт, пов`язаних з облаштуванням другого рубежу оборони, для чого вимоги щодо проходження базової загальновійськової підготовки або бойового досвіду не ставились. Посилаючись на ст.59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 підкреслив, що обов`язком командира є не допускати військовослужбовців, які не пройшли базової підготовки, до участі у бойових діях. Проте в даному випадку йшлося саме про інженерні роботи, тому покладати на нього відповідальність за порушення вимог статуту є безпідставним. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази по справі вважаю, що дані адміністративні матеріали підлягають закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А5509 №41 від 22 червня 2025 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , достовірно володіючи відомостями про відсутність у солдата ОСОБА_2 базової військової підготовки та бойового досвіду, 05 лютого 2025 року допустив його до виконання бойових (спеціальних) завдань в операційній зоні ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у складі зведеного загону військової частини НОМЕР_2 , що призвело до участі у бойових діях військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 без належних правових підстав, що розцінено як перевищення службових повноважень в умовах особливого періоду (а.с.1-3).

До протоколу було долучено: копію наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 20.06.2025 №64 «Про результати службового розслідування», яким встановлено порушення з боку ОСОБА_1 та зроблено висновок про наявність у його діях ознак перевищення службових повноважень (а.с.4-7); витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 20.05.2023 №168, яким підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_2 (а.с.9); витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2023 №148, яким зафіксовано його вибуття до нового місця служби - військової частини НОМЕР_2 (а.с.8); витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2025 №40, згідно з яким солдата ОСОБА_2 направлено у відрядження до ТГр «Форт» (м. Добропілля) з метою обладнання оперативного рубежу оборони (а.с.17).

Разом із письмовими поясненнями ОСОБА_1 подав витяг з бойового розпорядження Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 05.02.2025 року №1454/32дск, згідно якого визначено завдання для командира військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.02.2025 року №2389, особовий склад частини мав бути відібраний для виконання завдань інженерного обладнання оперативного рубежу оборони, для побудови стійкої ешелонованої оборони в операційній зоні ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». До 06.02.2025 року передбачалось передати в оперативне підпорядкування командиру ТГр підтримки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » зведений загін військової частини НОМЕР_2 у визначеній кількості (а.с.26).

Також, разом із письмовими поясненнями ОСОБА_1 подав витяг з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2025 року №13дск та іменний список особового складу зведеного підрозділу, де вказано солдата ОСОБА_2 , згідного даного розпорядження, виданого на виконання бойового розпорядження Регіонального управління Сил територіальної оборони від 05.02.2025 року №1454/32/дск, визначено завдання підрозділам військової частини НОМЕР_2 . Документ передбачав переміщення визначеного особового складу зведеного підрозділу у кількості, встановленій додатком (іменним списком особового складу зведеного підрозділу), та передачу його в оперативне підпорядкування командиру ТГрП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.24, 25).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №40 від 05.02.2025 року (по стройовій частині), наказом визначено вибуття у відрядження військовослужбовців, серед яких солдат ОСОБА_2 , робітник підсобного 1 інженерного відділення 1 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_2 . Відрядження здійснюється на підставі бойового розпорядження Регіонального управління Сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 05.02.2025 року №1454/32дск та посвідчення про відрядження №2120/93 від 05.02.2025 року (а.с.27).

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.03.2025 року №66 (по стройовій частині) підтверджено повернення з відрядження з м ТГр « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_2 ) та фактичне прибуття до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби (а.с.28).

Досліджені документи свідчать, що відрядження солдата ОСОБА_2 у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_2 мало на меті виконання інженерних робіт з облаштування оборонних позицій в районі АДРЕСА_2 .

Разом з тим, самі по собі документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять конкретних та беззаперечних відомостей, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вони лише фіксують факт його призначення та переведення на посаду командира військової частини, а також службові висновки, зроблені за результатами розслідування, які не ґрунтуються на належних доказах безпосереднього допуску солдата ОСОБА_2 до участі у бойових діях.

Відповідно до абзацу 18 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) зобов`язаний не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду.

Відповідно до ч.1 ст.172-14 КпАП України перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Частина 2 ст.172-14 КпАП України передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП України, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.172-14, п.1 ст.247, 283, 284, 294 КпАП України, суддя,

постановив:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА