Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/2931/25
Провадження № 3/644/823/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Зайцева М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Зайцевої М.С. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2025 року, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 23 березня 2025 року о 03 годині 44 хвилин, по вул. Велика Кільцева, 99 м. Харкова, керував транспортним засобом Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із використанням газоаналізатора Drager ARFH-0032, результат огляду 0,43 проміле, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В результаті зазначених вище дій, стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 279181 від 23.03.2025 року.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказавши про те, що 22.03.2025 року ввечері приїхав до своєї тітки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де повечеряв, випивши горілки (пару чарок), залишився ночувати. Посеред ночі зателефонувала донька ОСОБА_3 ОСОБА_4 , яка була вагітною, повідомила, що почалися пологи, остання викликала швидку допомогу, при цьому попросила приїхати, оскільки у квартирі, де мешкає остання залишиться син ОСОБА_5 , 2019 року народження. Він та ОСОБА_3 почали збиратися щоб їхати за адресою проживання ОСОБА_4 . Працівники поліції зупинили його оскільки тривала комендантська година, він повідомив про необхідність їхати до дитини, яка залишилась сама, просив допомоги у працівників поліції, які після огляду на стан сп`яніння, супроводили його та тітку до місця мешкання ОСОБА_4 . Вказав, що не керував автомобілем, працівник поліції сів за кермо його транспортного засобу, оскільки проведений огляд визначив перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини так як вони повідомлені ОСОБА_2 , вказала, що останній вживав горілку під час вечері 22.03.2025 року, після дзвінка дочки про початок пологів почали збиратися до неї, оскільки в квартирі перебувала малолітня дитина. Зазначила, що за кермом автомобіля, належного ОСОБА_2 , перебував працівник поліції, який доставив їх до місця проживання доньки.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім зазначеного вище протоколу, також підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора Drager ARFH-0032, щодо ОСОБА_2 , результат огляду 0,43 проміле;

- результатом тестування на алкоголь приладом - газоаналізатором Drager ARFH-0032, у відношенні ОСОБА_2 , результат огляду 0,43 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 не проходив огляд у закладі охорони здоров`я;

- рапортом працівника патрульної поліції Коробай І. від 23.03.2025 року, в якому зазначено, що під час комендантської години за адресою: м. Харків, вул. Велика Кільцева, 99, зупинено автомобіль Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , у якого вбачались ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальці рук), огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, результат 0,43 проміле;

- відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського (DVD+R диск у кількості 2 одиниць з маркуванням АЛ2606 ЕПР1 279181, та рух), в ході огляду яких встановлено факт керування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , який не заперечував факт вживання алкоголю напередодні ввечері, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після визначення результату стану сп`яніння та повідомлення працівниками поліції про складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив про необхідність мати посвідчення водія для використання в роботі, вказав, що складанням протоколу працівники поліції «його поховають». Після повідомлення ОСОБА_2 обставин, що змусили його у комендантську годину сісти за кермо автомобіля, працівники поліції вказали про можливість доставки його тітки за адресою, де перебуває малолітня дитина.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи викладене вище, суд вважає зазначені вище докази належними, допустимими та достатніми для висновку про те, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_2 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що за кермом автомобіля перебував працівник поліції, який доставив їх за адресою перебування малолітньої дитини, суд вказує наступне.

Вказані доводи ОСОБА_2 , спростовуються відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, де останній власноручно зазначив про скоєння правопорушення через необхідність у зв`язку з пологами сестри, рапортом інспектора патрульної поліції та наданими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_1 .

Доказів про те, що за кермом автомобіля Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував працівник поліції матеріали справи не містять та з боку ОСОБА_2 такі докази не надані суду.

Таким чином, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_2 про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_6 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.40-1,130,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - у випадку несплати накладеного штрафу, у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто примусового виконання постанови суду.

Суддя