КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2025 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 19.07.2024 о 01 год. 10 хв. поблизу будинку №29 по вул. Саксаганського в м. Києві керував транспортним засобом «BMWХ3» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 0, 73 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що він не вживав алкогольних напоїв, однак має хворобу, яка могла спричинити невірний результат огляду, проте суд залишив це поза увагою.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомив.

Адвокат Чередніченко М.М. не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення адвоката Чередніченка М.М., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 853767 від 19.07.2024, ОСОБА_1 19.07.2024 о 01 год. 10 хв. поблизу будинку №29 по вул. Саксаганського в м. Києві керував транспортним засобом «BMWХ3» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 0, 73 проміле.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом роздруківки приладу "Драгер", акту огляду на стан сп`яніння, які останній підписав. Заперечень щодо результатів огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв.

Зміст відеозапису, наданого працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", його ознайомлення з результатами огляду та відсутність будь-яких заперечень щодо цих результатів з боку останнього. При цьому ОСОБА_1 про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення ААД № 853767 від 19.07.2024 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник не надали.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Також апеляційний суд звертає увагу, що місцевим судом вживались заходи на перевірку посилань ОСОБА_1 та його захисника щодо особливостей організму ОСОБА_1 на предмет виділення етанолу.

Зокрема постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2025 було призначено відповідну судово-медичну експертизу, однак її проведення виявилось неможливим через не надання ОСОБА_1 необхідних належних документів.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2025, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя