Справа№ 718/2196/25
Провадження№ 3/718/499/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 2 (м.Кіцмань) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 653760 від 13.08.2025, ОСОБА_1 13.08.2025 близько 07 год 00 хв організував та провів масове зібрання прихожан Української Православної Церкви шляхом організованого масового переміщення осіб хресною ходою з смт. Лужани до м.Вашківці без сповіщення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядуванн. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився.

Суд не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 навіть не поцікавився долею складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, зайнявши пасивну позицію затягування строків судового розгляду.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колектив, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 185-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення публічного порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів, демонстрацій.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, є порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом може бути особа, якій виповнилося 16 років, якщо вона є організатором мітингу, вуличного походу, демонстрації.

Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX затверджено Указ Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, відповідно до якого в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Законом України № 4524-ІХ від 15липня 2025 року затверджено Указ Президента України за № 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні з 07серпня 2025 року продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон) в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема, забороняти проведення мирних зборів, мітингів, походів і демонстрацій, інших масових заходів.

Відповідно до ст. 19 Закону в умовах воєнного стану, серед іншого, забороняється проведення страйків, масових зібрань та акцій.

За приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 185-1 КУпАП матеріали справи містять протокол від 13.08.2025 про адміністративне правопорушення серії ВАД № 653760, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 185-1 КУпАП, два фото та особисті письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких він зазначив, що брав участь у хресній ході із прихожанами із смт. Лужани до м.Вашківці, а саме монастиря Аннина Гора.

Вказані письмові докази не свідчать, що ОСОБА_1 був організатором хресної ходи, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП. Інші докази, які б це спростовували, матеріали справи не містять.

Із доданих фотокопій слідує, що на них зафіксований натовп людей, який йшов колоною, з яких також неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 був організатором хресної ходи.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-1 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, не підтверджені належними доказами і, з урахуванням досліджених доказів, викликають сумніви у суду.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відтак, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтвердили, що ОСОБА_1 має відношення саме до організації масового заходу, його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.185-1КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.185-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч 1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів