Справа № 546/823/25
Провадження №3/525/399/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Корж Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 ВП №2 Полтавського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності притягався неодноразово,

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и л а:

09.08.2025 о 12 год. 41 хв. по вул. Космонавтів, 12 в с. Остап`є гр. ОСОБА_1 будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за статтею 130 КУпАП, керував мотоциклом «Вайпер Актив» без номерного знака з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

09.08.2025 о 12 год. 41 хв. в с. Остап`є гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував мотоциклом «Вайпер Актив» без номерного знака не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

09.08.2025 о 12 год. 41 хв. по вул. Космонавтів, 12 в с. Остап`є гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував мотоциклом «Вайпер Актив», який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9 в ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання на виклик суду не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, прийшов до переконання про можливість проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи те, що у провадженні одного судді на розгляді одночасно знаходиться 3 (три) справи відносно однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до переконання про необхідність їх об`єднання для спільного розгляду та прийняття рішення відповідно до положень ст. 36 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №417338 від 09.08.2025, серії ЕПР1 №417351 від 09.08.2025 та серії ЕПР1 №417359 від 09.08.2025 в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2025, згідно якого огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стан сп`яніння не проводився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.04.2025 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, постанова набрала законної сили 29.04.2025;

- копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 24.03.2025 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, постанова набрала законної сили 04.04.2025;

- довідкою СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № від 18.08.2025 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на своє ім`я не отримував. Інформація щодо реєстрації в установленому законом порядку мопеда Актив відсутня;

- відеозаписами, де зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 2.9 в ПДР України установлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Частиною 7 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 вказаної статті встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною третьою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, підставою, для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння є саме встановлення поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу хоча б однієї з ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Аналіз положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалась 09.08.2025 з участю гр. ОСОБА_1 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, а також установлено з переглянутого в судовому засіданні відеозапису).

Суд, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозаписи (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно ст. 35 КУпАП, суд вважає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Ураховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчинених ОСОБА_1 грубих адміністративних правопорушень у сфері транспорту, того, що він систематично притягається до адміністративної відповідальності, після накладення на нього адміністративних стягнень, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, конфіскація, як додаткове стягнення судом не застосовується.

Відповідно до п. 28 постанови пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не мають права застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

У постанові Верховного суду від 29.03.2023 у справі №145/932/20 зазначено, що згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не має права призначити як додаткове покарання особі, яка його не має.

Із матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 не отримував в установленому законом порядку права керування транспортними засобами, а тому згідно положень ПДР він не є водієм, у розумінні Закону, а є «іншою особою» у розумінні санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, таким чином судом не застосовується додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Ураховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративні правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 36, 40-1, ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_1 №546/823/25 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, № 546/824/25 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та №546/825/25 за ч. 7 ст. 121 КУпАП, об`єднану справу рахувати за №546/823/25.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121 КУпАП і накласти на нього стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 ( п`ятдесят одну) тисячу гривень, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.В. Прасол