Справа 350/1241/25
Номер провадження 3/350/307/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №440229 від 18 серпня 2025 року, 18.08.2025 близько 22 год.20 хв. в селищі Рожнятів по вул.Шкільна неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував транспортним засобом марки SPARK SP 200 без мотоциклетного шолома, посвідчення водія відповідної категорії, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, однак не досяг 16 річного віку, тому до відповідальності притягується його сестра ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного у протоколі правопорушення не визнала, пояснила що вона дійсно доводиться сестрою неповнолітнього ОСОБА_2 , однак не розуміє, чому вона повинна нести відповідальність за свого молодшого брата, якщо таку відповідальність повинні нести його батьки за умови, що вони винуваті. Дійсно батьки тимчасово виїхали в Польщу, однак обов`язку доглядати за братом вона на себе не брала. Вважає, що не вчиняла жодного правопорушення, просить її до відповідальності не притягувати

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням(проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. Згідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 175-1 КУпАП передбачена відповідальність за куріння тютюнових виробів у заборонених місцях. Зокрема, частиною 1 ст. 175-1 КУпАП передбачена відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже, на день складення протоколу йому виповнилося повних 15 років, та він не досяг віку (16 років), з якого настає адміністративна відповідальність (ст.12 КУпАП). ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є його сестрою.

Диспозицією статті 184 ч.3 КУпАП передбачена відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Суб`єктами вказаного правопорушення є особи, які володіють батьківськими правами: 1) батьки дитини, тобто особи, офіційно записані у свідоцтві про народження як батько або мати дитини; 2) або особи, які замінюють батьків.

До осіб, що замінюють батьків і мають обов`язки щодо дитини, відповідно до положень Сімейного кодексу України, належать: 1) опікун (ст. 249); 2) піклувальник (ст. 249); 3) особа, яка усиновила чи удочерила (ч. 4 ст. 232) 4) патронатний вихователь (ст. 255); 5) прийомні батьки (ч. 2 ст. 256-2); 6) батьки-вихователі дитячого будинку сімейного типу (ч. 2 ст. 256-6); 7) фактичний вихователь особа, яка взяла у свою сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування (ст. 261).

При цьому в протоколі не вказано, що ОСОБА_1 є особою, яка замінює батьків неповнолітнього ОСОБА_2 , та не зазначено, у зв`язку з чим та на підставі якого документа у ОСОБА_1 на період відсутності батьків неповнолітнього ОСОБА_2 виникли обов`язки щодо неповнолітнього брата .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , особою, яка його складала, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, не зібрано доказів, що підтверджували б її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. В матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 , є особою, яка володіє батьківськими правами відносно свого неповнолітнього брата.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Враховуючи наведене, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

За вказаних обставин, зважаючи на відсутність доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, в її діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу її постановлення.

Суддя