Справа № 367/7879/25
Провадження №3/367/2426/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участі потерпілого ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення статті 269 КУпАП, вивчивши матеріали, які надійшли з Бучанського районного управління поліції № 1 ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 173-2 КУпАП, -

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом (серія ВАД №853724 від 03.07.2025) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серія ВАД № 853724 від 03.07.2025 ОСОБА_2 03.07.2025 близько 13:30 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_1 , а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік батька, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю потерпілого. Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 16.07.2025 ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення СМС-повістки. У зв`язку із неявкою у судове засідання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи відкладено на 27.08.2025. У судове засідання, призначене на 27.08.2025 ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення СМС-повістки.

У судовому засіданні 27.08.2025 потерпілий ОСОБА_1 повідомив, що у них з сином нормальні відносини, фактично ознак систематичного домашнього насилля відносини потерпілого з особою, що притягається до адміністративної відповідальності не мають. 03.07.2025 у них трапилася побутова варка у зв`язку з тим, що він випадково не зачинив хвіртку воріт і на вулицю вибігла собака, яку дуже любив син. В цей час вулицею проїзджав автомобіль та збиг собаку, яка одразу загинула, син дуже засмутився і дещо емоційно на нього почав кричати. Він з дружиною викликали поліцію, однак це трапилося внаслідок емоційного сплеску емоцій. Загалом з сином вони проживають мирно, у них часто проживає онука, дочка ОСОБА_2 , як до так і після подій 03.07.2025 будь-яких конфліктів між ними не було. Просив не притягувати сина до відповідальності.

Дослідивши матеріли справи про адміністративні правопорушення та заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 у суді, суддею встановлено таке.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду,

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. У випадку відсутності будь-якої зі складових, то адміністративна відповідальність не наступає.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я, як фізичного так і психологічного.

Водночас суддею враховується таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить щодо неї насильство.

Положеннями Закону також визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються

На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, суд вважає, що раптова сварка, викликана емоційним сплеском між членами сім`ї, що не має ознак системності та/або продовжуваності, не може розглядатися як домашнє насильство.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак так званих «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І саме за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, стосовно якої складено такий протокол. Доказом в даному випадку виступають лише фактичні дані, що можуть встановлюватися у такому протоколі та підтверджуватися також іншими належними та допустимими доказами. Побутова одномоментна сварка не може розцінюватися як системна дія, спрямована на обмеження волевиявлення особи, пригнічення її волі, оскільки не містить ознак, зокрема і системності.

У протоколі серії ВАД № 853724 від 03.07.2025 зазначені дії ОСОБА_2 як то: висловлювався нецензурною лайкою в батька, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду його психологічному здоров`ю. Тому потерпілим у вказаному адміністративному правопорушенні зазначено батька ОСОБА_2 ОСОБА_1 . Однак доказів вчинення саме домашнього насильства 03.07.2025 в розумінні статті 251 КУпАП суду надано не було, у той час як сам ОСОБА_1 провідомив про відсутність фактів системних аб`юзивних відносин.

При цьому, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема про те, що будь-які сумніви трактуюються на користь особи, суд розглядає протокол з надісланими матеріалами в тих межах, які зібрано, проаналізовано представниками органів державної влади, уповноважених на складання відповідних протоколів. Суд не може брати на себе функції обвинувача, збирати докази на доведення винуватості особи.

Таким чином, дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , суд уважає, що у поведінці та діях ОСОБА_2 03.07.2025 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись статтями 7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 276-279, 283-285 КУпАП,

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Білогруд