МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7229/24
Провадження № 3/210/128/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 вересня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Сільченко В.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191538, 08.12.2024 року о 10:10 год. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Кобилянського, 158В, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував низько швидкісним легким електричним транспортним засобом, потужність двигуна 2500 BT YEDEA T9/T5 T9. Vin: НОМЕР_1 , що не зареєстрований, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, підвищена жвавість ходи. Гр. ОСОБА_1 не пройшов мед.огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: КП «ДБКЛ ПД» ДОР, що підтверджується висновком лікаря від 08.12.2024 року, номер 256. Рух зафіксовано на службовий відеореєстратор. Від подальшого керування транспортним засобом відсторонений. Нагрудні відеореєстратори 475721, 475724, чим порушив п.2.5.ПД- Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності Заборський О.В. надав пояснення, що ОСОБА_1 з протоколом не погоджується, вину не визнає, від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся. Також представник пояснив, що ОСОБА_1 погодився на медичний огляд, проїхав з працівниками поліції у заклад охорони здоров`я. Там йому сказали здати сечу на аналіз, проте через свій фізіологічний стан, через проблеми із сечовим міхуром, він не зміг здати біологічний зразок у вигляді сечі. Тому він просив відібрати у нього кров, на що лікарем медичного закладу йому було відмовлено.

В судовому засіданні особа, що склала протокол, поліцейська ОСОБА_2 повідомила, що під час патрулювання зупинили електричний самокат, який рухався без шолому. Під час спілкування було встановлено, що раніше гр. ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом. Також при спілкуванні екіпаж патрульної поліції виявив у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, підвищена жвавість. Водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів в медичному закладі, на що він погодився. Екіпаж патрульної поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, але він не пройшов огляд у повному обсязі, про що лікар склав відповідний акт і після цього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Гр. ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд і лікарем, і екіпажем патрульної поліції, але він зазначав, що не може. Інспектор не пам`ятає чи пив водій воду протягом цього періоду. Поліцейська Бурчак А.А. підкреслила, що водію лікар повідомляв про те, що в медичному закладі є порядок проходження огляду. Також ОСОБА_2 зазначила, що в екіпажі при патрулюванні був ще інспектор Сиродой Т.В.

Допитаний в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 повідомив суду, що інспектор Бурчак А.А. виявила у гр. ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, запропонувала пройти медичний огляд, на що останній погодився. Екіпаж доставив ОСОБА_1 до медичного закладу, але він не пройшов огляд у повному обсязі, про що лікар склав акт і після цього ОСОБА_2 склала протокол про адміністративне правопорушення. Причиною зупинки водія було те, що він рухався без застебнутого мотошолома. ОСОБА_3 зазначив, що гр. ОСОБА_1 не зміг здати аналізи протягом двох годин і тому лікар склав акт. Також інспектор поліції пояснив, що не пам`ятає чи просив водій здати іншу рідину на аналіз, начебто він просив здати кров на аналіз, але цього точно ОСОБА_3 не пам`ятає.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, на переконання суду, наведені докази не є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 ..

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191538 від 08.12.2024 року долучено відеозапис, на якому зафіксовано, як водій ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. В медичному закладі водій ОСОБА_1 неодноразово намагався здати аналіз, проте в достатній кількості не здав.

Вказані обставини підтверджуються висновком лікаря від 08.12.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд у повному обсязі. Суд звертає увагу на ту обставину, що у висновку медичного огляду не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Суд зауважує, що стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком лікаря від 08.12.2024 року. Однак відмова водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не підтверджується, а ні висновком лікаря, а ні іншими матеріалами справи.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Згідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином при відсутності доказів скоєння адміністративного правопорушення, справу про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: В. Є. Сільченко