Справа № 438/1338/25
Провадження № 3/438/547/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 вересня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , неповнолітнього, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126, частиною 1 статті 121-3 КУпАП, -

встановив:

У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126, частиною 1 статті 121-3 КУпАП: протоколи про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 431325, ( справа № 438/1338/25 провадження № 3/438/547/2025), від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 431316 (справа № 438/1339/25 провадження № 3/438/548/2025), від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 №431320 (справа № 438/1340/25 провадження № 3/438/549/2025).

Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені у відношенні однієї особи, знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд та постанова у жодній із справ ще не приймалась, зазначені вище справи підлягають об`єднанню в одне провадження, з присвоєнням номеру № 438/1338/25 (провадження № 3/438/547/2025).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 431325, 22 серпня 20252 року 22:50:00 місто Борислав, вулиця Шкільна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI LETZ без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медзакладі, у встановленому законом порядку, відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений в порядку статті 266 КУпАП, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 431316 вказано, що водій, 22 серпня 2025 року 22:50:00 місто Борислав, вулиця Шкільна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI LETZ без д.н.з., без посвідчення водія відповідної категорії і не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив пункт 2.1 а ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП.

Крім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 431320 вбачається, що 22 серпня 2025 року місто Борислав, вулиця Шкільна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI LETZ без д.н.з, чим порушив пункт 2.9 «в» ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім у розгляді справи брала участь його законний представник мати ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав та щиро покаявся.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) визначено, що водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, порушення мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І вказаної Інструкції).

Пунктом 7 зазначеної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з вимогами, передбаченими пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 2.1 «а» ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 статі 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.9 «в» ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126, частиною 1 статті 121-3 КУпАП підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами адміністративних справ, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 №431325, від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 №431316, від 22 серпня 2025 року серії ЕПР1 №431320;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ЦМЛ м. Дрогобич від 22 серпня 2025 року;

- DVD-R диском на якому міститься відеофіксація адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- рапортом лейтенанта поліції Дрозда О. від 22 серпня 2025 року.

Відповідно до статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89,1 21-127, 130, статтею 139, частиною 3 статті 154, частиною 2 статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У відповідності до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (стаття 34 КУпАП).

Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою (стаття 35 КУпАП).

Отже, з урахуванням положень статті 13 КУпАП за вчинення неповнолітніми адміністративних правопорушень, передбачених 121-127, 130 вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 24-1 КУпАП, за вчинення адмінправопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Суд, проаналізувавши все в сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, до адміністративної відповідальності притягається вперше), ніде не працює, не має постійного джерела доходу, проживає з матір`ю, яка є інвалідом, відсутність негативних наслідків вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення особи до вчиненого, а саме щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до нього заходи впливу, передбачені статті 24-1 КУпАП у виді суворої догани, що є достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_1 , нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 , заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, що не є накладенням адміністративного стягнення, судовий збір із останнього не стягується.

Керуючись статтями 23, 24-1, 33, 36, 124, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справу № 438/1338/25 (провадження № 3/438/547/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, справу № 438/1339/25 (провадження № 3/438/548/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 КУпАП зі справою № 438/1340/25 (провадження № 3/438/549/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121-3 КУпАП з присвоєнням номеру справи № 438/1338/25 (провадження № 3/438/547/2025).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126, частиною 1 статті 121-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення та на підставі статті 24-1 КУпАП з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у виді суворої догани.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена ДУДАР