Єдиний унікальний номер судової справи 484/3090/25
Номер провадження 33/812/378/25 Головуючий у місцевому суді: Медведєва Н.А.
Категорія: ст.122-4, ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Чистою В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сікорського М.М.,

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Філатова І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сікорського Миколи Миколайовича на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.122-4, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №841808, який надійшов на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і був складений 31 травня 2025 року, зазначено, що 31 травня 2025 року близько 10 год. 50 хв. в селі Мигія по вулиці Первомайській, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки та моделі Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін транспортних засобів, які рухались попереду, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю (заокруглена дорога), не переконався в безпеці для інших учасників руху й створив аварійну ситуацію транспортному засобу - автомобілю марки та моделі Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті чого водій ОСОБА_3 здійснив з`їзд транспортного засобу за межі проїзної частини на праве по ходу руху автомобіля узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду (стовп електромережі) та металевий паркан Мигіївської школи. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«г» п.14.6 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347146, який надійшов на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і був складений 31 травня 2025 року, зазначено, що 31 травня 2025 року близько 10 год. 50 хв. в селі Мигія по вулиці Первомайській, навпроти Мигіївської школи, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він причетний. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«а» п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року справи про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та за ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 22 серпня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сікорський М.М. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року та прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи міськрайонним судом всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин по справі не проведено, застосовано спрощений підхід до судового розгляду справи та проігноровано право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на проведення у справі судової експертизи.

Зазначено, що з наданих до суду матеріалів зовсім не очевидно, що ОСОБА_1 порушив пп.«г» п.14.6 ПДР та його дії спричинили аварійну ситуацію.

З наявних у справі доказів вина ОСОБА_1 спростовується його показами, показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які із поясненнями ОСОБА_2 суперечливі та не дають дійти об`єктивного висновку про винуватість ОСОБА_1 та вчинення ним дій, які спричинили ДТП.

Окрім того, звернуто увагу, що в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п.«г» п.14.6 ПДР, але з дослідженого відео встановлено, що ділянка дороги, на якій трапилось ДТП, як на думку захисника, не є з обмеженою оглядовістю, оскільки оглядовість на даній ділянці дороги має більше 300 метрів.

Для участі у розгляді вказаної справи в судове засідання апеляційного суду викликалися особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сікорський В.В., потерпіла сторона ОСОБА_3 та його представник - адвокат Філатов І.Л.

В судовому засіданні апеляційного суду від 11 вересня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сікорський М.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Зазначали, що ОСОБА_1 здійснюючи обгін транспортних засобів, які рухалися в попутному напрямку з ним, жодних порушень ПДР не допускав та відповідно не залишав місця ДТП. До того ж, ані матеріали даної справи, ані схема місця дорожньо-транспортної пригоди, ані фотознімки та відеозапис ділянки дороги, де відбулась подія, не містять даних про наявність обставин, які б на підставі пп.«г» п.14.6 ПДР забороняли водію ОСОБА_1 здійснювати обгін.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_2 - адвокат Філатов І.Д. в судовому засіданні доводи викладені в апеляційній скарзі не визнав та просив відмовити у її задоволенні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пп.«г» п.14.6 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог пп.«г» п.14.6 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.«г» п.14.6 ПДР заборонено обгін у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції, розглянувши дану справу та дослідивши докази, прийшов до висновку, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги пп.«г» п.14.6 ПДР, так як обгін розпочато на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, що згідно з вказаним протоколу ставиться у провину водієві.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №841808 від 31 травня 2025 року встановлено, що 31 травня 2025 року близько 10 год. 50 хв. в селі Мигія по вулиці Первомайській, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки та моделі Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін транспортних засобів, які рухались попереду, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю (заокруглена дорога), не переконався в безпеці для інших учасників руху й створив аварійну ситуацію транспортному засобу - автомобілю марки та моделі Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті чого водій ОСОБА_3 здійснив з`їзд транспортного засобу за межі проїзної частини на праве по ходу руху автомобіля узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду (стовп електромережі) та металевий паркан Мигіївської школи. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«г» п.14.6 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний протокол водій ОСОБА_1 підписав, зазначивши, що в тому, що сталося своєї вини не відчуває, оскільки його маневр не міг призвести до ДТП.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він рухався з міста Первомайськ у місто Південноукраїнськ та в районі села Мигія на спуску біля школи здійснив обгін транспортних засобів, та завершив маневр (перестроївшись у свою смугу для руху) побачив, як з повороту виїхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , зачепив пісок на дорозі, та після чого його стало кидати зі сторони в сторону доки він не врізався у паркан з правого боку його руху. До моменту цієї події автомобіль ОСОБА_1 знаходився за 50-60 метрів. Замість того, щоб зупинитись після того як транспортний засіб стало заносити, водій продовжував рух та зробив дві повних амплітуди синусоїди ледь не за зачепив транспортний засіб, який було на три машини перед ОСОБА_1 . Потім ледь не зачепив його (близько 60 см) і потім вилетів на обочину.

Вказував, що його дії жодним чином не могли призвести до ДТП, а тому він поїхав далі по своєму маршруту, а за селом Мигія його наздогнав водій автомобіля Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вказавши на те, що він міг стати причиною ДТП. Після чого він повернувся на місце ДТП.

Зазначив, що вважає, що водій ОСОБА_3 не впорався з керуванням, оскільки рухався з високою швидкістю і проїхав після заносу ще 60 метрів.

Пояснював, що його вини в ДТП немає, оскільки він закінчив маневр обгону більш ніж за 100 метрів до того, як занесло транспортний засіб під керуванням ОСОБА_6 .

Також доповнив, що маневр обгону він розпочав до спуску з гори, проїхав близько 500-600 метрів та завершив маневр десь на середині спуску.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що 31 травня 2025 року близько об 11 год. він здійснював рух транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_3 , трасою з міста Первомайськ у бік міста Південноукраїнськ. В селі Мигія на спуску біля школи став свідком, як автомобіль марки Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху. Обгін здійснювався з самого верху спуску вище розташування продуктового магазину до нижньої частини спуску. По правій стороні на підйом піднімався автомобіль Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Водій даного автомобіля, намагаючись уникнути зіткнення, відвів транспортний засіб від удару тим самим втративши керування здійснив зіткнення з електроопорою (стовпом) та огорожею школи. ОСОБА_7 було здійснено першу медичну допомогу та викликано швидку.

Автомобіль Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупинився самостійно, а почав прискорюватись по трасі та їхати в бік міста Південноукраїнськ. Ним прийнято рішення наздогнати водія та повернути на місце ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 31 травня 2025 року він на службовому автомобілі рухався з міста Первомайськ в бік селища Арбузинка. В селі Мигія на спуску біля школи побачив, як водій автомобіля Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись попутно з ним, почав здійснювати маневр обгону та виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив перешкоду автомобілю, який рухався по зустрічній смузі. Внаслідок чого, водій автомобіля Volkswagen, намагаючись уникнути зіткнення, почав уводити автомобіль, з`їхав на узбіччя та не впоравшись з керуванням автомобіля, здійснив зіткнення зі стовпом та огорожею школи.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано ділянку дороги, на якій відбулась ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП (розташовані вже після пригоди), координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, вказані механічні ушкодження, які отримав автомобіль марки і моделі Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Схема складена з участю водія ОСОБА_1 , підписана учасником дорожньо-транспортної пригоди та не містить жодних зауважень.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно 31 травня 2025 року керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 в селі Мигія Первомайського району. Під час здійснення повороту, він побачив, що на його полосі для руху знаходиться автомобіль марки та моделі Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював обгін автомобілів. Щоб уникнути зіткнення, він вимушений був скерувати автомобіль вправо на узбіччя, на якому був пісок, але після цього не впорався з керуванням, автомобіль наїхав на електроопору та зіткнувся з парканом.

Отже, проаналізувавши пояснення учасників ДТП та свідків і співставивши їх зі схемою місця ДТП та протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає встановленим, що водій ОСОБА_1 здійснив обгін з порушенням вимог пп.«г» п.14.6 ПДР. При цьому, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття судового рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя міськрайонного суду безпідставно відхилив клопотання захисника про призначення у справі судової експертизи, апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять обставин, встановлення яких потребує спеціальних знань.

За такого, твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП є непереконливими та суперечать матеріалам справи.

При цьому, обмежена оглядовість ділянки дороги у даному випадку підтверджена, оскільки видимість дороги в напрямку руху обмежується геометричними параметрами дороги, що означає, що водій ОСОБА_1 не мав можливості повною мірою бачити дорожню обстановку, що призвело до небезпечної ситуації. До того ж, апеляційний звертає увагу на те, що навіть за відсутності попереджувальних знаків, ділянка дороги з обмеженою оглядовістю вважається небезпечною і потребує особливої уваги водія. Виходячи з цього, водій зобов`язаний вжити заходів для безпечного проїзду такої ділянки та не порушувати вимог ПДР.

За такого, докази, що наявні в матеріалах справи, доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.«г» п.14.6 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження захисника ОСОБА_1 - адвоката Сікорського М.М. про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Згідно з пп.«а» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347146 який був складений 31 травня 2025 року, встановлено, що 31 травня 2025 року близько 10 год. 50 хв. в селі Мигія по вулиці Первомайській, навпроти Мигіївської школи, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої він причетний.

Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«а» п.2.10 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ст.122-4 КУпАП.

Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав, зазначивши, що з ним не згоден, оскільки аварійну ситуацію не створював.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пп.«а» п.2.10 ПДР, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом доведено факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

Істотних порушень суддею міськрайонного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя міськрайонного суду дотримався положень ст.ст.33,36 КУпАП, та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином оскаржувана постанова судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Сікорського М.М. відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сікорського Миколи Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.122-4, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова