ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВАП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року о 01 год. 40 хв. в м. Житомирі по просп. Миру, 37, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 2,08 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 17.07.2025 року о 01 год. 40 хв. в м. Житомирі по просп. Миру, 37, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим порушила п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 17.07.2025 року о 01 год. 40 хв. в м. Житомирі по просп. Миру, 37, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 та здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушила п. 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

28.07.2025 року постановою Богунського районного суду м. Житомира справи були об`єднані на підставі ст. 36 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, просила суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії № 393912 від 17.07.2025 року; чеком Alcotest Drager 6810 від 17.07.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом; відеозаписами.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення п. 2.9 а ПДР передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії № 393916 від 17.07.2025 року; довідкою про відсутність посвідчення водія від 17.07.2025; рапортом.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України,водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Порушення п. 2.1 а ПДР передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії № 393921 від 17.07.2025 року; рапортом.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України,на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Порушення п. 11.4 ПДР передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_2 поліцейським кваліфіковані правильно та доведено допустимими, достовірними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, за які передбачена відповідальність ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП суд визнає: щире розкаяння винної, вчинення правопорушення неповнолітньою.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд враховує положення ч. 2 ст. 12 КУпАП про те, що особи віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративне правопорушення, передачене ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягають адміністратиній відповідальності на загальних підставах.

Водночас судом до неповнолітньої особи адміністративне стягнення у виді штрафу може бути застосоване за наявності підтверджених даних щодо наявності у неповнолітнього самостійного доходу.

Що ж стосується призначення додаткового стягнення, то суд дійшов наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Суддя, аналізуючи практику ВС в кримінальних провадженнях, як, наприклад, постанова ОП КС ВС у справі № 702/301/20, зауважує на тому, що висновки ВС в цій справі стосуються позбавлення права займатись певною діяльністю, як одного з вида покарань, передбачених КК України і його призначення/непризначення судом як додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Разом з тим, відповідно абзац четвертий ч. 1 ст.55 КК України визначає підвид покарання позбавлення права займатися певною діяльністю - позбавлення права керувати транспортним засобом, на відміну від визначення стягнення передбаченого ч. 2 ст. 30 КУпАП, яка передбачає позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами, яке застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Тому вважаю, що стягнення, передбачене ст. 30 КУпАП є більш конкретизованим і індивідуалізованим.

Позбавлення спеціального права є одним з видів адміністративних стягнень. У сфері безпеки дорожнього руху позбавлення спеціального права стосується права керування транспортним засобом. Таке право виникає на підставі індивідуального акту органу публічного адміністрування, яким це право надається. Коли ж особа використовує надане право всупереч норм чинного законодавства, то за відповідним рішенням суду позбавляється цього права на певний строк. У разі позбавлення спеціального права, по закінчення його термінів передбачається перевірка знань на отримання цього права.

У разі застосування цього стягнення йдеться про позбавлення спеціальних прав, що відрізняються від прав, які особа має від народження (конституційних прав) та прав, які виникають у результаті придбання дієздатності, вони є персоніфікованими, тобто видаються в дозвільному порядку, для його отримання особа повинна відповідати певним, встановленим нормативно-правовими актами вимогам (досягнення певного віку, знання правил дорожнього руху), скласти кваліфікаційний іспит та отримати відповідне свідоцтво. Тобто особа, яка вчинила адміністративне правопорушення може бути позбавлена тільки тих прав, які їй були надані індивідуальним адміністративним актом.

Про це ж свідчать і положення статті 317-1 КУпАП, відповідно до яких виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи МВС України інформації про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим (п.21). Суди, при застосуванні цього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення не вправі застосовувати його й тоді, коли особа вже позбавлена такого права в порядку КУпАП.(п.28)

Згідно довідки (а.с. 4) в електронній базі даних НАІС/ІПНП відсутня інформація щодо отримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія.

На підставі викладеного, не вбачається підстав застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 будучи неповнолітньою, вчинила адміністративні правопорушення, з урахуванням відомостей про її особу, зокрема, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, самостійного доходу немає, беручи до уваги відсутність негативно характеризуючих даних щодо її особи, суд вважає, що виправлення неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП, а шляхом застосування до неї заходу впливу, передбаченого статтею 24-1 КУпАП, а саме у виді попередження, яке здатне забезпечити позитивний виховний вплив на неї.

У відповідності до положень ст. ст.40-1, 284 КУпАП, судовий збір з неповнолітньої ОСОБА_1 стягненню не підлягає, оскільки вона не піддається адміністративному стягненню.

Керуючись ст. ст.13, 24-1, 36, 247, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на підставі ч. 1 п. 2 ст. 24-1 КУпАП застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.Ю.Луньова