Справа № 201/8880/25
Провадження № 3/201/2793/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 рокум. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 173 КУпАП,

В судовому засіданні приймали участь:

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 448367 від 02.07.2025 року, 07.06.2025 року близько 22-00 години ОСОБА_1 , перебуваючи біля під`їзду буд. 15 по вул. І. Акінфієва в м. Дніпро, за допомогою монтировки пошкодив замок до вхідної двері службового приміщення ОСББ, чим вчинив дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, повідомив, що дійсно близько 22-00 годині 07.06.2025 був присутнім біля вхідної двері службового приміщення, але їх не ламав і не пошкоджував. В той час він вийшов із квартири аби подивитись на клумбу, яка була поруч, щоб з неї не викрадали квіти і металеві прути.

Заявник ОСОБА_2 , який представився головою правління ЖСК-87 «Університет», повідомив суду, що свідком він не був. 07.06.2025 йому зателефонувала ОСОБА_3 і повідомила, що в 23-00 вона бачила ОСОБА_1 біля дверей, які він намагався пошкодити.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що очевидцем події він не був.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є нецензурна лайка в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Таким чином, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ст.173 КУпАП, оскільки не містить даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які утворюють склад відповідного правопорушення. Зокрема, у вищевказаному протоколі не зазначено про те, що дії ОСОБА_1 мали навмисний характер та були спрямовані і призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 173 КУпАП. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, матеріали складаються лише з самого протоколу та рапорту, втім відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Із змісту доводів сторін вбачається, що вони повністю визнають наявність тривалих конфліктних відносин, свідчить про відсутність відповідного мотиву в діях ОСОБА_1 щодо порушення громадського порядку.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив неповаги до встановлених у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та намагання порушити громадський порядок і спокій громадян. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Головною рушійною силою для вчинення дрібного хуліганства є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

Разом з тим, зі змісту доводів сторін вбачається, що причиною конфліктних відносин є певні спірні питання цивільно-правового характеру.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що досліджена судом сукупність доказів не дозволяє прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Батуєв