Справа №487/5752/25
Провадження №3/487/1273/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дідняк І.А., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Сорочана Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від №384451 серії ЕПР1 №384451, 07.07.2025 року о 17:09 год м. Миколаїв, вул. Георгія Гонгадзе, 3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 перед маневром розвороту не переконалась, що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який також рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих нема. БК 470991.

Зазначеними діями водій порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що коли вона здійснювала розворот автомобіль потерпілого ОСОБА_2 був припаркований. В момент зіткнення потерпілий вже рухався (почав рух з бордюру). Вона зупинилась одразу як тільки побачила автомобіль потерпілого, а він ОСОБА_2 продовжив свій рух. Починаючи маневр розвороту, бачила авто потерпілого, однак воно було припаркованим. Стверджує, що це саме потерпілий в`їхав.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що висадив пасажира і повільно поїхав, після чого сталось зіткнення. Всі пошкодження на автомобілі після ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3. ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5. ПДР України).

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Більше того, відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, що починає рух, перебудування чи змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Під початком руху слід розуміти момент, коли транспортний засіб рушає з місця, незалежно від напрямку руху (у тому числі і назад), після тривалої або короткочасної стоянки або зупинки (в тому числі і після зупинки на заборонний сигнал світлофора або регулювальника).

Під будь-якою зміною напрямку руху слід розуміти маневр, пов`язаний хоча б з незначною зміною напрямку руху по відношенню до поздовжньої осі проїзної частини.

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

Так, з матеріалів справи виходить, що в провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України, у зв`язку з чим остання керуючи транспортним засобом Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 перед маневром розвороту не переконалась, що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який також рухався у зустрічному напрямку.

В судовому засідання свідок ОСОБА_3 пояснила, що разом з ОСОБА_1 забирали дітей з тренування і сили в автомобіль їхати. Дорога була вільною. Справа були припарковані автомобілі. Коли ОСОБА_1 почала маневр, то автомобілі були припаркованими, а вже на середині розвороту автомобіль ОСОБА_2 їхав та сталось зіткнення. В момент зіткнення перебувала в автомобілі ОСОБА_1 . Не пам`ятає скільки разів вона намагалась розвернутись.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, їхав разом з ОСОБА_2 . Висадив його неподалік від банку в метрах 50 від місця зіткнення автомобілів, після чого поїхав. Свідок почув удар машин, однак самого зіткнення не бачив. Коли підбіг до автомобілів, то ОСОБА_5 був заблокований і не міг вийти через водійські двері.

Відтак, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №384451 від 07.07.2025 року, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, відеозаписів, та пояснень учасників дорожнього руху, свідків.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384451 від 07.07.2025 року, суду не надано.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надала суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У дорожній обстановці, яка склалася, в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь її вини, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 33, 38, 40-1, 124, 221, 249, 268, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Кузьменко