Справа № 439/1079/25 Головуючий у 1 інстанції: Войтюк Т. Л.
Провадження № 33/811/1083/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП та, з урахуванням ст. 36 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Згідно постанови судді, 04 червня 2025 року о 05 годині 00 хвилин, в селищі Підкамінь дорогою сполученням Тернопіль Броди, водій ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом марки ВАЗ2106, р.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1.а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім цього, 04 червня 2025 року о 05 годині 00 хвилин, в селищі Підкамінь дорогою сполученням Тернопіль Броди, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ2106, р.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810», №2965, результат огляду - 1,03% проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною. Звертає увагу на те, що її син ОСОБА_1 являється неповнолітньою особою, що надає особливого значення з приводу дотримання прав неповнолітнього. Зазначає, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 із спеціальним правом, визначеним ст. 270 КУпАП. Акцентує увагу на те, що працівниками поліції пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 відбиралися у відсутності батьків чи іншого представника, відтак, такими діями було порушено право неповнолітнього на захист.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що копію оскаржуваного рішення не отримували: скасувати постанову місцевого суду, прийняти нову, якою закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Справа тричі 28 липня, 06 серпня та 12 вересня 2025 року призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду, однак 25 липня 2025 року представник неповнолітнього правопорушника ОСОБА_1 Ядвінчин Л.М. подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим вказана справа була відкладена вчергове на 12 вересня 2025 року, однак правопорушник ОСОБА_1 та його представник Ядвінчин Л.М., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися. У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

А тому, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшла до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП, який грунтується на сукупності досліджених та перевірених судом доказів.

Такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обгрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №350724 та серії ЕПР1 №350722 від 04 червня 2025 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 04 червня 2025 року; відеозаписом події та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім цього, суддею встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ААД №822931 від 16 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що докази по справі є належними, допустимими, а також достатніми, для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта про порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Статтею 270 КУпАП лише визначено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

У даному випадку не можна говорити про порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з тим, що пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 відбиралися у відсутності батьків чи іншого представника, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена права користуватися правами, які передбачені законом під час розгляду справи в суді та доводити свою невинуватість.

При цьому, КУпАП не передбачає обов`язку посадової особи, при складанні протоколу залучати законного представника або захисника неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а зробив висновок, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, твердження представника правопорушника ОСОБА_1 Ядвінчин Л.М. в апеляційній скарзі про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення із врахуванням положень вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити представнику правопорушника ОСОБА_1 Ядвінчин Л.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Бродівського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_1 Ядвінчин Л.М.0 залишити без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 03 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.