Справа № 128/947/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, одруженого, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права передбачені ст.268 КУпАП судом роз`яснені та особі зрозумілі, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №267124 від 09.03.2025, ОСОБА_1 09.03.2025 приблизно о 20-20 год., в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області по вул. Богуна, керував транспортним засобом «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, нестійка хода. Однак від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Свінтаком І.С. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Хараїм О.В. подано клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, яке обгрунтоване наступним.

ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відеозаписі, наявному у матеріалах справи: час на відео: 05:26 хв. інспектор роз`яснює ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, що він має право відмовитись від проходження огляду. Водночас згідно пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, фактично, поліцейські видали ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за його законне право, чим створили у нього хибне враження правомірності його поведінки та вчинили провокацію до вчинення адміністративного правопорушення. Вищевикладені обставини, свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративних правопорушень громадян, з метою їх подальшого викриття. Пунктами 1, 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; Таким чином, Законом України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки на працівника поліції саме попереджати та запобігати вчиненню адміністративних правопорушень, а не підбурювати осіб до вчинення адміністративних правопорушень, видаючи такі дії за законні права громадян, з метою їх подальшого викриття та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, існує за одночасної наявності наступних обставин: в особи, яка керує транспортним засобом, наявні ознаки сп`яніння; водій відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

При цьому, відмова зафіксована в протоколі, до якого долучається відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора або ж такий протокол складений присутності двох свідків.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція 1452/736), та ст. 266 КУпАП.

Проте, на наявному в матеріалах відеозаписі не зафіксовано факту чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі. Окрім того, слід звернути увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків, які б засвідчили факту чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі. Таким чином, вказані вище обставини свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 р. N 1103, п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, що прямо вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від законного порядку огляду, що у свою чергу виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .. Відеозапис, який міститься в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, починається з моменту перебування ОСОБА_1 біля автомобіля. Тобто, відповідно до відеозапису працівника поліції, вбачається відсутність доказів безпосередньо самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також моменту його зупинки, що у свою чергу спростовує факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, вказані вище обставини виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для зупинки ОСОБА_1 . Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, оскільки не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

Таким чином, аналіз вимог Закону України «Про Національну поліцію» дає підстави для висновку, що поліцейський має право ставити перед особою вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). При цьому, у випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірними.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що співробітники патрульної поліції, не зафіксували факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав наведених у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто в установленому законом порядку за порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР України, то вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, з пояснень ОСОБА_1 , а також з наданого суду відеозапису невідомого походження вбачається, що під час складання відносно нього протоколу, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і право на захист. З вище викладеного вбачається, що працівниками поліції було грубо порушено приписи вищезазначених норм законодавства та положень Конституції України, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. При цьому, слід звернути увагу на те, що Європейським судом з прав людини у чисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, передбаченого ст. 59 Конституції України, свідчить про недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи №199/3858/25. Також, звертає увагу на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що перед отриманням від ОСОБА_1 будь-яких пояснень, він не був повідомлений про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання.

Вищевикладені обставини свідчать про порушення передбаченого ст. 63 Конституції України права ОСОБА_1 не свідчити щодо себе та вказують на недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи, включаючи і відеозапису.

Окрім того, в порушення вимог Інструкції №1452/735, в матеріалах справи відсутнє письмове направлення про направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містило б відомості про те що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис.

У матеріалах даної справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Також зазначає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках виключно у випадку проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що поліцейські не проводили огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а склали відносно ОСОБА_1 протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З огляду на вищевикладене, сторона захисту просить визнати наявний в матеріалах справи акт огляду, неналежним та недопустимим доказом.

На підставі викладеного просила провадження у справі №128/947/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з протоколом серії ЕПР 1 № 267124 від 09.0302.25 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Хараїм О.В. підтримали клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що в ньому викладені, та просили його задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. 2. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу (п. 1 Розділу ІІ Інструкції).

З роз`яснень, що містяться у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи: відомостями, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №267124 від 09.03.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 , де вказані ознаки його алкогольного сп`яніння та те, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 09.03.2025 із зазначенням ознак його алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_2 , який зобов`язався доставити автомобіль, д.н.з. НОМЕР_1 , за місцем стоянки та не передавати ОСОБА_1 до його повного витверезення.

Окрім того, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівниками поліції, під час руху, було подано спеціальний звуковий сигнал про зупинку транспортного засобу. Після зупинки власного транспортного засобу працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 та на запитання працівника поліції чи той їде додому, останній відповів ствердно та вказав, що проживає в с. Хижинці. При цьому, не вказав, що він не керував транспортним засобом. Окрім ОСОБА_1 ні в автомобілі, ні поряд нікого не було. Під час спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявили запах алкоголю, на що ОСОБА_1 повідомив, що це запах із автомобіля. Надалі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», оскільки наявний запах алкоголю. На вказану пропозицію працівника поліції, ОСОБА_1 вказав наступне: «А може якось рішемо? Я кину пару рублів.». На вказану пропозицію працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що така пропозиція є злочином та тягне за собою кримінальну відповідальність. При цьому ОСОБА_1 вказав, що йому це відомо, але знову ж таки, неодноразово продовжив пропонувати працівникам поліції надати неправомірну вигоду та, навіть, достав грошові кошти. На запитання працівника поліції, чи вживав ОСОБА_1 сього алкогольні напої, той відповів, що випив пива. Працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 не надав чіткої відповіді, що він погоджується на такий огляд. Внаслідок чого працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи той відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснив наслідки такої відмови. Після чергової пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вказав, що він відмовляється їхати в лікарню та проходити такий огляд, на що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в такому випадку відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не бере до уваги викладені в клопотання про закриття провадження у справі обставини, а також пояснення, що надані ОСОБА_1 та його захисником в судовому засіданні, як такі, що повністю спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеодоказами, та розцінює їх, як спосіб захисту і спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

До того ж, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі обставини є суперечливими, адже спочатку захисник ОСОБА_1 стверджує, що той не керував транспортним засобом, а надалі, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, доведеність її вини матеріалами справи, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім адміністративним стягненням за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, буде адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 23 ,27, 33, 40-1, 221, 276, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави Україна з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Л.П. Шевчук