П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого трактористом-машиністом

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

31.03.2025 року близько 11.55год. на автодорозі у с.Сілець, вул. Шевченка 4, Шептицького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dongfeng DF-244D» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6820 тест №6441 з результатом 0,80% проміле.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав, його захисник адвокат Бідненко В.М. надав клопотання про закриття провадження у справі. В своє обгрунтування зазначає, що того дня ОСОБА_1 перебував на околиці с.Сілець а саме на полях та був присутнім як його односельчани та родичі орали ріллю його трактором, оскільки в нього погіршилося самопочуття. Після тривалих робіт була зроблена перерва, а його трактор залишився на польовій дорозі на узбіччі, проте приблизно о 11.30год. польовою дорогою рухався патрульний автомобіль з включеними проблисковими маячками після чого з авто вийшли працівники поліції та повідомили що прямують на виклик, а його трактор можливо заважатиме їхньому проїзду, тому поліцейський надав розпорядження власнику транспортного засобу марки «Dongfeng DF-244D» д.н.з. НОМЕР_1 перепаркуватися в бік. Після цього працівники поліції викликали допомогу та вказали, що необхідно перевірити усіх трактористів: вказали що ОСОБА_1 був водієм трактору і наполягали пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував, оскільки того дня не був водієм трактора а лише виконував законну вимогу поліцейського - від`їхав ще більше в сторону щоб працівники поліції змогли проїхати без перешкод на виклик, тому діяв в у стані крайньої необхідності, працівники поліції безпідставно склали протокол.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку результатів огляду, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд, рапорт, відеозапис, довідки.

З акту та результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено, що за наслідками огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820» №6441 встановлено перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння, яке станом на 31.03.2025р. становило 0,80% проміле.

Суд бере до уваги норми визначені Віденською Конвенцією про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована 25.04.1974 року Україною в складі СРСР. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

При цьому норми міжнародного договору ратифікованого ВРУ є пріоритетними по відношенню до норм законодавства України.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Віденської Конвенції в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Відповідно до результату огляду порушника на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» становить 0.24 проміле, що не перевищує допустиму норму алкоголю, оскільки є меншою за 0,25 мг на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Віденської Конвенції.

Як слідує з інформації офіційного інтернет-сайту (http://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/531/) компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» є офіційним представником (дистриб`ютором) концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні, за допомогою якого 010502022 року було проведено огляд водія на стан сп`яніння, в технічних характеристиках вказано, що даний прилад має похибку у 0,04 проміле в діапазоні вимірювання від 0,00-0,84 проміле.

Згідно даних технічного паспорту Drager Alkotest, в якому вказано, що даний прилад має похибку у 0,04 проміле в діапазоні вимірювання від 0,00-0,84 проміле.

Таким чином з урахуванням абсолютної похибки приладу Alkotest Drager, суд приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою вказаного спеціального технічного засобу, не перевищує встановлену гранично допустиму норму алкоголю в крові, що у свою чергу виключає в діях порушника склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Поряд з цим, з відеозапису, що долучений до матеріалів справи та був переглянутий в судовому засіданні встановлено, що на такому відображено лише п`ять фрагментів з подій, які відбувалися того дня, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним) з моменту зупинки транспортного засобу до моменту оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, хоча такий взагалі не було оголошено. Зазначені обставини свідчать на недотримання вимог зазначеної інструкції.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як вбачається із відеозапису, який був переглянутий в судовому засіданні, працівниками поліції виявлено транспортний засіб (трактор) який стояв на вузькій польовій дорозі та вказав від`їхати в сторону щоб не перешкоджати руху. Після цього працівники поліції представилися та розпочали перевірку документів, після чого запідозрили у водія ознаки алкогольного сп`яніння після чого запропонували огляд на місці події. ОСОБА_1 вказав що немає наміру керувати транспортним засобом а односельчани, які також присутні на відео, орають ріллю (городи) тому він їм допомагає, алкоголь вживав напередодні.

Отже, з приведеного слідує, що ОСОБА_1 будучи власником транспортного засобу марки «Dongfeng DF-244D» д.н.з. НОМЕР_1 знаходився на польовій дорозі та після законної вимоги поліцейського від`їхав ближче до земельної ділянки щоб автомобіль поліції зміг безперешкодно проїхати польовою дорогою. Виконуючи вимогу працівника поліції він пред`явив свої документи для перевірки та після наполягань пройшов огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

Проте, дану подію не можливо віднести до порушень правил дорожнього руху згідно п.п.2.9А ПДР України з огляду на наступне.

Так згідно п.п.2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожні-ми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Проте, вважає суд, з боку ОСОБА_1 не було порушено вимог зазначених норм ПДР, керування транспортним засобом у стані алкогольного не було здійснено у зв`язку з тим, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, можуть бути тільки водії транспортних засобів. Відсутність причинного зв`язку між порушенням правил руху (стану алкогольного сп`яніння) і водієм (об`єкта відповідальності) виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

В ході розгляду даної справи встановлено, що подія, яка відбувалася 31.03.2025 року близько 11.55год. у с.Сілець, вул. Шевченка 4, Шептицького району не можна кваліфікувати як порушення п.п.2.9А ПДР України оскільки місцем є польова дорога, що не відповідає вимогам п.11.1 ПДР, не зафіксовано факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом а зокрема підтверджено факт виконання останнім законної вимоги поліцейського - від`їхати в бік трактором, щоб не заважати руху. З наведено також випливає, що проведений огляд на місці події не можна вважати належним доказом, оскільки немає причинного зв`язку між особою водієм та порушенням правил дорожнього руху, вказані обставини підтверджені матеріалами справи та доводять правоту пояснень самого ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.

Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази того, що він є суб`єктом вчинення правопорушення.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина