Справа № 595/1161/25
Провадження № 3/595/467/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Р.О.Содомора, розглянувши матеріали справи, яка надійшла із відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст. 164-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425239 від 05.08.2025 вбачається, що 04.08.2025 в АДРЕСА_1 , по місцю свого проживання ОСОБА_1 здійснював реалізацію самогону домашнього виготовлення ОСОБА_2 , що є забороненим видом господарської діяльності, щодо якого є спеціальна заборона, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.164-16 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за адресою, зазначеною у протоколі серії ВАД №425239 від 05.08.2025.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи Бучацьким районним судом, в судове засідання не з`явився, жодним чином не цікавився рухом відомого йому провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно яких адміністративне правопорушення за ч.2 ст.164-16 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку.

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Частиною першою статті 164-16 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Частиною другою статті 164-16 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони були пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах або вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Суд звертає увагу, що диспозиція ст. 164-16 КУпАП є бланкетною у протоколі мав бути зазначений конкретний закон, яким встановлена заборона займатися збутом самогону як видом господарської діяльності.

Поняття «спеціальна заборона», вжите в ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, означає не заборону певних діянь взагалі, а відсутність необхідних підстав для їх учинення конкретною особою.

Стаття 164-16 КУпАП визначає відповідальність за здійснення певних видів господарської діяльності, якими суб`єкт взагалі не має права займатись або не може отримати відповідний дозвіл без зміни свого правового статусу.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено закон, який містить заборону реалізації самогону та відсутнє посилання на те, який саме ОСОБА_1 порушив закон, його конкретна стаття, частина та інше.

Так само, у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 взагалі не має права займатись реалізацією самогону або не може отримати відповідний дозвіл на зайняття цим видом господарської діяльності без зміни свого правового статусу.

Відповідно до п. 14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Враховуючи таке законодавче визначення господарської діяльності, її слід розуміти як систематичну діяльність, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Провівши аналіз зазначених норм, суд приходить до висновку, що, виходячи зі змісту правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , дії останнього не містять ознак здійснення господарської діяльності, що, в свою чергу, є підставою для висновку про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 продавав алкоголь, оскільки в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліції, збув ОСОБА_1 а відтак відсутні достатні докази для визнання вини ОСОБА_1 за ч.2 ст. 164-16 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме продажем самогону, суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.164-16 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до частини шостої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 вилучено самогон об`ємом 10 л. на суму 2000 грн, проте в матеріалах справи відсутня квитанція на зберігання вилучених речей, що позбавляє суд можливості вирішити долю вилученого.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 251,252, 283,284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.164-16 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора