Справа № 308/9858/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №146402 від 05.06.2025 вбачається, що 05.06.2025, о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий офіцером оперативно-розшукової групи на відстані 3000 метрів до державного кордону, на напрямку 260 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинити транспортний засіб даний громадянин відмовився в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому його захисник адвокат Учарова Є.О. подала клопотання, згідно з яким просить провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а судове засідання провести без їхньої участі.

На обґрунтування клопотання захисник вказує, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та протоколі про адміністративне затримання факти та обставини не підтверджуються жодним з долучених до матеріалів справи доказом. Відсутні покази свідків, не долучено записів з нагрудних камер, фотофіксації тощо. У той же час з боку захисту вжито заходів для отримання показів свідків, які були очевидцями фактичного силового затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 особами в цивільному одязі, з використанням автомобілів без спецзнаків, за інших обставин та в іншому місці, ніж зазначено в протоколах.

Захисник зазначає, що 05.06.2025, приблизно о 14.00-15.00 год., ОСОБА_1 знаходився на території автомийки «Garage» навпроти АЗС «SHELL», що знаходиться по вул. Т. Масарика в м. Мукачево, де із знайомим ОСОБА_3 мили автомобіль (в автомобілі знайомого знаходився пасажир, який за послуги перевезення повинен був заплатити ОСОБА_3 2500 грн). Вони із знайомим ОСОБА_3 розмовляли, у той час як до них стрімко наблизилися кілька автомобілів без розпізнавальних знаків, з автомобілів вибігли невідомі особи в цивільному одязі та почали їх бити, погрожувати зброєю, зв`язали їм руки та повалили на землю. Вказані особи не представлялися і їм було не зрозуміло, хто ці особи і що їм від них потрібно. Після чого ОСОБА_1 з ОСОБА_3 посадили до одного з автомобілів і повезли в напрямку виїзду з м. Мукачево до с. Оноківці. Їх привезли до лісу, фотографували як правопорушників (начебто вони намагалися незаконно перетнути кордон), після чого відвезли до НОМЕР_1 прикордонного загону, де тримали дві доби.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 знає давно, вони є давніми знайомими. 05.06.2025, приблизно о 14.00-15.00 год., знаходився у власних справах з знайомим ОСОБА_5 на території автомийки «Garage» напроти АЗС «SHELL», що знаходиться по вул. Т. Масарика в м. Мукачево. При виїзді з автомийки побачив, як на відстані орієнтовно 100 метрів від мийки та АЗС в напрямку до центру міста Мукачево, посеред вулиці біля яблуневого заводу, його знайомого ОСОБА_1 та іншого знайомого ОСОБА_3 оточили невідомі люди в цивільному одязі, без розпізнавальних знаків, кількістю близько 7-8 осіб, та чотирма автомобілями (точно сказати не може, але пам`ятає «БМВ» чорного кольору, «Форд» пікап синього кольору, «Дастер», автомобіль, схожий на «Фольксваген Каді», всі без спецпозначень). У той час, коли він це побачив, невідомі особи піднімали ОСОБА_6 та ОСОБА_3 із землі, із зв`язаними попереду руками, щось випитували, один з невідомих при цьому вдарив ОСОБА_6 кулаком в живіт, далі посадили ОСОБА_6 та ОСОБА_3 до одного з автомобілів і повезли в невідомому напрямку через міст. Після чого свідок одразу поїхав на роботу до батьків ОСОБА_3 і намагався зв`язатися з ОСОБА_6 , однак абонент був поза зоною зв`язку з цього моменту і надалі протягом двох діб. Після повернення Вадим розповів, що їх в той день відвезли до лісу, орієнтовно біля с. Оноківці, де фотографували як правопорушників і тримали дві доби у НОМЕР_1 прикордонному загоні.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_1 знає давно. 05.06.2025, приблизно о 14.00-15.00 год., знаходився у власних справах з знайомим ОСОБА_8 на території автомийки «Garage» напроти АЗС «SHELL», що знаходиться по вул. Т. Масарика в м. Мукачево. При виїзді з автомийки побачив, як на відстані орієнтовно 100 метрів від мийки та АЗС в напрямку до центру міста Мукачево, посеред вулиці біля яблуневого заводу, його знайомого ОСОБА_1 та іншого знайомого ОСОБА_3 оточили невідомі люди в цивільному одязі, без розпізнавальних знаків, кількістю близько 7-8 осіб, та чотирма автомобілями (точно сказати не може, але пам`ятаю «БМВ» чорного кольору, «Форд» пікап синього кольору, «Дастер», автомобіль, схожий на «Фольксваген Каді», всі без спецпозначень). У той час, коли свідок це побачив, невідомі особи піднімали ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з землі. Після чого свідок одразу вирушив додому, побоюючись неприємностей.

Як зауважує захисник, враховуючи покази свідків та пояснення самого правопорушника, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою, суперечать фактам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, та враховуючи відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували подію даного адміністративного правопорушення, дане провадження підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185-10 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Відповідальність за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Суддею встановлено, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджено належними та допустимими доказами, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП. Наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

У матеріалах справи відсутні такі докази, які б із достовірністю підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на працівників прикордонної служби.

Працівники прикордонної служби не долучили до матеріалів справи докази, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, у тому числі, що дії ОСОБА_1 , які нібито полягали у злісній непокорі, були виражені в зухвалій формі, яка б свідчила про явну зневагу до прикордонного наряду та їм передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторюваних законних вимог чи розпоряджень.

Виходячи з вищезазначеного, суддя констатує, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у розумні строки.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 185-10 ч. 2, 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик