КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/6973/25 Головуючий в суді І інстанції Омельченко М.М.
Провадження № 33/824/4382/2025 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305728 від 19 квітня 2025 року - 19 квітня 2025 року о 20 год. 20 хв. у с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2в, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Dacia Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , далі не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб «Jeep Compas», д.н.з. НОМЕР_3 , далі знову рухався заднім ходом та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Solara», д.н.з. НОМЕР_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків та чим порушив п.п. 10.9, 13.1 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305750 від 19 квітня 2025 року - 19 квітня 2025 року о 20 год. 20 хв. у с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2в, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 11 серпня 2025 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її змінити, а саме провадження у справі в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, а за ст. 124 КУпАП призначити стягнення, не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з апеляційною скаргою було заявлене клопотання, у якому порушене питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що первинну апеляційну скаргу було подано 27 травня 2025 року, а 08 серпня 2025 року на адресу захисника надійшла постанова Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року, якою було повернуто апеляційну скаргу адвоката Прядка Р.В. у зв`язку з тим, що договором про надання правової допомоги не передбачено право надання правової допомоги у справах про адміністративні правопорушення, відтак повторну апеляційну скаргу було подано 08 серпня 2025 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що усі долучені відеозаписи фіксують лише момент оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, тобто відеофіксації огляду на стан сп`яніння, а також медичного огляду в закладі охорони здоров`я не проводилась.Крім того, у визначений порядком огляду на стан сп`яніння двогодинний термін, його до медичного закладу для проходження огляду доставлено не було.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що направлення на проходження огляду ОСОБА_1 не вручалось.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом, як беззаперечний доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а матеріали справи жодним чином не вказують на час, місце та спосіб ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Адвокат Прядко Р.В. та ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у доводах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року, на думку суду апеляційної інстанції є обґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи, первинна апеляційна скарга була подана адвокатом Прядком Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 27 травня 2025, тобто у межах десятиденного строку на апеляційне оскарження (а.с. 39-48), однак постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що договором про надання правової допомоги не передбачено право надання правової допомоги у справах про адміністративні правопорушення (а.с. 51-52). Вказану постанову суду апеляційної інстанції було направлено на поштову адресу адвоката 11 липня 2025 року (а.с. 52), однак у матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що адвокат Прядко Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримав вказаний лист, відтак 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу повторно (а.с. 54-66).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.9 ПДР України встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п.п. 10.9, 13.1, 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305728 від 19 квітня 2025 року, з якого вбачається, що 19 квітня 2025 року о 20 год. 20 хв. у с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2в, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Dacia Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , далі не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб «Jeep Compas», д.н.з. НОМЕР_3 , далі знову рухався заднім ходом та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Solara», д.н.з. НОМЕР_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків та чим порушив п.п. 10.9, 13.1 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У графі «свідки чи потерпілі, підпис» наявна інформація щодо двох осіб та їх підписи (а.с. 1-2);

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305750 від 19 квітня 2025 року, з якого вбачається, що 19 квітня 2025 року о 20 год. 20 хв. у с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2в, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У графі «свідки чи потерпілі, підпис» наявна інформація щодо двох осіб та їх підписи (а.с. 3-4);

- на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці пригоди в присутності водіїв, які підписали вказану схему без зауважень та доповнень. На схемі відображено розташування транспортних засобів відносно проїжджої частини після зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП. Схема підписана потерпілими без зауважень та доповнень (а.с. 5);

- у акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 6);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025 року, складеного о 23 год. 10 хв., із якого вбачається, що поліцейськими виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. У графі «огляд проводився за допомогою» та «результати огляду» наявний прочерк (а.с. 7);

- у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19 квітня 2025 року, із яких вбачається, що близько 20 год. 30 хв. останній побачив, що людина скоїла напад на працівника поліції, за що щодо нього були застосовані кайданки, після чого людина вдарила ногою поліцейське авто та спілкувався нецензурною лайкою, погрожуючи поліцейським та оточуючим (а.с. 8);

- у письмових поясненнях ОСОБА_3 від 19 квітня 2025 року, із яких вбачається, що близько 20 год. 30 хв. останній побачив, як водій транспортного засобу «Volkswagen Passat» срібного кольору здійснив ДТП з трьом транспортними засобами. Зазначає, що після цього водій поводився агресивно, намагався завдати тілесних ушкоджень оточуючим та працівникам поліції. Вказує, що також пошкодив поліцейський автомобіль, погрожував фізичною розправою. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 9);

- у письмових поясненнях ОСОБА_4 від 19 квітня 2025 року, із яких вбачається, що близько 20 год. 30 хв. побачив, як людина скоїла напад на громадянина, його та працівника поліції, за що на нього було одягнуто кайданки. Після чого людина вдарила ногою поліцейське авто та лаявся нецензурною мовою, погрожуючи поліцейським та оточуючим. Зазначає, що вдарив його автомобіль. Вказує, що відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» (а.с. 10);

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції № 859964, № 844637, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на якому зафіксовано процедуру складання матеріалів адміністративних правопорушень. З відеозапису також вбачається, що до ОСОБА_1 для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовано спеціальний засіб - кайданки. Зафіксовано нецензурну лайку ОСОБА_1 та поведінку, яка не відповідає обстановці (а.с. 11).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виявлені працівниками поліції 19.04.2025 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що усі долучені відеозаписи фіксують лише момент оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, тобто відеофіксації огляду на стан сп`яніння, а також медичного огляду в закладі охорони здоров`я не проводилась. Крім того, у визначений порядком огляду на стан сп`яніння двогодинний термін, його до медичного закладу для проходження огляду доставлено не було, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку, відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована у присутності двох свідків, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які підтвердили вказаний факт і у суді першої інстанції, що не заперечує сам ОСОБА_1 ..

Що стосується проведення огляду у закладі охорони здоров`я, то варто звернути увагу на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у графі «огляд проводився за допомогою» та «результати огляду» якого наявний прочерк, що свідчить про те, що такий огляд не проводився, а отже обов`язку доставки у двогодинний термін у патрульних поліції також не було, що відповідає вимогам п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення на проходження огляду ОСОБА_1 не вручалось, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію, а для лікаря закладу охорони здоров`я, уповноваженого на проведення огляду на стан сп`яніння, як підстава проведення огляду особи, а враховуючи те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом, як беззаперечний доказ винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а матеріали справи жодним чином не вказують на час, місце та спосіб ухилення від огляду на стан сп`яніння, оскільки висновок при винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведений сукупністю вищенаведених доказів, об`єктивність яких суд апеляційної інстанції не ставить під сумнів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків та письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких останні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколах про адміністративні правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року, залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «01» вересня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко