Справа № 587/2877/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВП № 4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП,
05 червня 2025 року о 19-20 годині ОСОБА_1 в с.Битиця, вул.Сумська Сумського району керував автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» та в медичній установі відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 05 червня 2025 року о 19-20 годині ОСОБА_1 в с.Битиця, вул.Сумська Сумського району керував автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції руху, допустив зіткнення з автомобілем Mitshubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_3 та покинув місце ДТП, чим порушив п.п.2.3.б, 13.3 ПДР України. Автомобілі зазнали механічні ушкодження.
Крім того, 05 червня 2025 року о 19-20 годині ОСОБА_1 в с.Битиця, вул.Сумська Сумського району керував автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції руху, допустив зіткнення з автомобілем Mitshubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_3 та покинув місце ДТП не повідомивши поліцію чим порушив п.п.2.3.б, 13.3 ПДР України.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що на розгляд суду одночасно надійшло три справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, вважаю за необхідне об`єднати їх для спільного розгляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені, зокрема, ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ, 05 червня 2025 року він виконував бойове розпорядження командира ремонтно-відновлювального батальйону від 03.05.2025р.. Свою вину визнає повністю, просить його суворо не карати, оскільки діяв в стані крайньої необхідності, присягається, що зробив належні висновки і такої ситуації більше ніколи не повториться.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352659 від 05.06.2025, схемою місця ДТП від 05.06.2025 р.
Матеріали справи, які були досліджені у судовому засіданні, свідчить про те, що водієм автомобіля був ОСОБА_3 який після вчинення ДТП залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
Згідно заяви потерпілої ОСОБА_4 вона не має до ОСОБА_1 претензій матеріального та морального характеру.
Крім того, згідно клопотання командира ремонтно-відновлювального батальйону в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 під час несення служби задіяний у перевезеннях, евакуації, забезпеченні запчатинами озброєння та військової техніки та інших задач. А також виконував бойове розпорядження № 123/64 дск від 03.05.2025, тому 5 червея 2025 року діяв у стані крайньої необхідності.
Таким чином аналізуючи наведене вище, враховуючи покази правопорушника, дані протоколів про адміністративне правопорушення, заяву командира ремонтно-відновлювального батальйону в/ч НОМЕР_4 суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки виконував бойове розпорядження..
Згідно з приписами ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Беручи до уваги фактичні обставини справи і те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв`язку з необхідністю прибуття для виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом України від зовнішньої агресії, враховуючи баланс між інтересами держави по захисту її незалежності, територіальної цілісності з одного боку, та забезпечення порядку в області дорожнього руху з іншого боку, суд приходить до висновку, що в такому випадку ОСОБА_1 знаходився в стані крайньої необхідності і на підставі ст. 17 КУпАП виключається його адміністративна відповідальність.
За наявності наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 122-4, 124, 130 ч.1, 247п. 4, 283, 284 КУпАП,
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП закрити відповідно до п.4 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даних адміністративних правопорушень в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Степаненко