Справа № 595/1105/25
Провадження № 3/595/444/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2025 року о 01 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 в смт Золотий Потік по вул. Шевченка керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер 6810, результат позитивний 0,55 проміле, водій з результатом згідний, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 та його захисник Дзьоба О.Б. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно письмових заперечень, просять справу закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 зазначив, що у час вказаний у протоколі він дійсно знаходився в салоні автомобіля, але не керував ним. Двигун автомобіля був вимкнений, передні фари ввімкнені. Перед цим він відвіз знайомих, які допомагали йому з підготовкою до похорону матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За декілька годин до цього він приїхав з військової частини, переодягнутись не встиг. Зазначає, що був заклопотаний ще і тим, що дружина знаходилась в лікарні, через вагітність. Автомобіль він мав намір залишити знайомому, так як він зранку мав допомогти в організації самого поховання. В салоні шукав особисті речі, які мав намір забрати. Побачивши, що біля нього зупинився автомобіль, який «засліпив» його, він вийшов, для того щоб подивитись хто це. Автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, так як до цього не вживав алкоголю. Зазначає, що він не був водієм. Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності. В час коли під`їхав патруль поліції, транспортним засобом він не керував, тобто не являвся водієм. Щодо законності зупинки працівником поліції транспортного засобу, зазначає, що на сьогодні в Україні існує дві законні підстави для зупинки транспортного засобу: на підставі статті 35 Закону «Про національну поліцію» при наявності порушень ПДР; на блокпосту відповідно до постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 без наявності порушень ПДР. Оскільки, як стверджують поліцейські, що автомобіль під його керуванням було зупинено, в такому випадку було порушено вимоги статті 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським Судом з прав людини, недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що відсутність у матеріалах справи постанови про вчинення ним будь-якого іншого адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чи зареєстрованого повідомлення про вчинення такого порушення, тільки підтверджує доводи про те, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням була здійснена без передбачених законом підстав. Відтак, вважає, що обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності відповідно до направлений матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними. Крім того, вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено з грубим порушенням правил такого освідування. Поліцейський взяв в свою руку розпечатану трубку і вставив в газоаналізатор. Із відеозапису події слідує, що до нього підійшли працівники поліції, які стверджували, що він керував транспортним засобом під час комендантської години. Він повідомив, що є військовослужбовцем, зараз знаходиться у відпустці у зв`язку із смертю матері. Працівники поліції безпричинно повідомили йому, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився, результат - 0,55 проміле. Зазначає, що щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Згідно з приписами ч.3 ст. 266-1 КУпАП він міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до нього згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем, а тому провадження належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1 №395954 від 19.07.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат огляду 0,55 проміле; роздруківкою з технічного приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду 0,55 проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Бучацька міська лікарня Бучацької міської ради від 19.07.2025, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 в медичний заклад їхати відмовився; рапортом старшого інспектора чергового ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Шуї В.С. від 19.07.2025.

Згідно ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, після чого працівниками поліції названо причину зупинки та ознаки алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810», результат 0,55 проміле. Із відеозапису вбачається, що водій відмовився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього

руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

П. 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат позитивний 0,55 проміле, а отже перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує порушення п.2.9. а ПДР України.

Твердження захисника про те, що така підстава зупинки працівниками поліції транспортного засобу як порушення комендантської години не передбачена ст.35 Закону України Про Національну поліцію не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до положень п.7 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» і п.16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р., працівники Національної поліції уповноважені на території де запроваджено комендантську годину тимчасово обмежувати рух транспортних засобів, перевіряти документи водія та оглядати його транспортний засіб і багаж.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався 19 липня 2025 року о 01 год. 15 хв. в в смт Золотий Потік по вул. Шевченка, тобто у комендантську годину.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції спростовується вищевикладеним.

Як пояснює ОСОБА_1 , він не керував транспортним засобом, проте із оглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль здійснював рух. Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 , пройшов огляд на виявлення стану сп`яніння, а не відмовився від проходження, як особа яка не керувала транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортним засобом та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Безпідставними є також викладені в запереченнях доводи про недопустимість результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного в порядку ст.266 КУпАП, з тих підстав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і до нього мало бути застосовано порядок огляду, що передбачений ст.266-1 КУпАП.

Однак, аналіз положень статті 266-1 КУпАП вказує на те, що нею не визначається порядок огляду на стан сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортним засобом.

Так, за змістом частин другої і третьої ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо тих військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, а також щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Натомість з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 19.07.2025 о 01 год. 15 хв. в таких місцях не перебував, а здійснював керування автомобілем і це не було пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.

Так, зі змісту ч.1 ст.255 КУпАП убачається, що уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не наділені повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.172-10-172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КУпАП. Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню не підлягає.

Також суд бере до уваги, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі і за ст.130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст.266 КУпАП процедури.

Окрім того, згідно із ч.1 ст.15 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть відповідальність на загальних підставах.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.

Враховуючи наведені обставини і вимоги закону, суд приходить до висновку, що працівники поліції в даному випадку правильно застосували положення ст.266 КУпАП щодо ОСОБА_1 як водія транспортного засобу.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, становить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.252, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 вдохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора