Провадження № 3/644/92/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2025 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності адвоката Равницької Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Індустріального районного суду м.Харкова справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.11.2024 о 23 годині 14 хвилин, рухаючись в місті Харків, по вул. Северина Потоцького в районі будинку № 30А, керував транспортним засобом BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM 0312 та в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

За вказаним фактом у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.11.2024 серії ЕПР1 № 180772 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично не визнав свою провину зач. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що 24.11.2024 ввечері в комендантську годину рухався до дому на автомобілі BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 , та бачив, як поліцейськими було грубо порушено ПДР. Після чого автомобіль під його керуванням було зупинено працівниками поліції. Наполягає, що патрульні зупинили його транспортний засіб безпідставно, дії поліцейський вважає провокативними та упередженими щодо нього. Наполягає на тому, та працівники поліції діяли не у передбачений законом спосіб. Мотивуючи свої доводи, зокрема посилався на те , що патрульними під час складання матеріалів щодо нього не було залучено свідків, відеозапис вважає неналежним доказом та категорично не згоден з діями поліцейських. Не вважає, що його дії можна розцінювати як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Равницька Л.С. наполягала на тому , що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Равницької Л.С., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його провина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180772, складеним у відношенні ОСОБА_1 24.11.2024 уповноваженою державою особою, згідно якого останній ОСОБА_1 23.11.2024 о 23 годині 14 хвилин, рухаючись в місті Харків, по вул. Северина Потоцького в районі будинку № 30А, керував транспортним засобом BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM 0312 та в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А, водій відмовився (а.с. 1);

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 23.11.2024 до КНП ХОР ОКНЛ м.Харків (а.с. 6);

- відеозаписом з нагрудних камер з подією за участю ОСОБА_1 .

Зі змісту рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Костенка А. вбачається, що 23.11.2024 екіпажем 4051 було виявлено автомобіль BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зупинено за порушення комендантської години за адресою: м.Харків, вул. Северина Потоцького, буд. 30А. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM 0312 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18А, на що водій відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Було складено протокол серії ЕПР1 № 180772 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7).

Як вбачається з довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Бурикіної В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно облікової бази НАІС ДДАІ отримував посвідчення водія НОМЕР_3 категорії В (а.с. 3).

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 , встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно зазначеної інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180772 від 24.11.2024, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, яким складався зазначений протокол у відношенні ОСОБА_1 зазначено декілька ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, що давало підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час складання адміністративного протоколу.

При розгляді адміністративного матеріалу, суд досліджує протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з іншими доказами, які додані до нього та містяться в матеріалах справи.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , його захисник суду не надали.

З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 180772 від 24.11.2024 складено в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисником заявлено клопотання про допит в якості свідків поліцейських УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які викликались належним чином та своєчасно за місцем служби, однак на неодноразові виклики, вони в судове засідання не з`явились.

08.09.2025 через канцелярію суду від ОСОБА_3 , ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення, згідно яких вони підтверджують обставини, аналогічно викладені ним в рапорті від 08.09.2025. Зазначають, що в судове засідання, призначене на 08.09.2025 прибути не можуть у зв`язку із службовою діяльністю.

Інших заяв до суду не находило.

Крім того суд констатує, що виходячи з практики Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, а саме у справі №161/5372/17 від 29 квітня 2020 року Верховний Суд зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Згідно з даною правовою позицією, натомість, працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій складав матеріали справи, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення не можуть бути допустимими.

Таким чином повторний виклик зазначених працівників поліції для допиту в якості свідків у даній конкретній справі суд вважає недоцільним, оскільки матеріали справи містять достатньо даних для їх аналізу.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про незаконність зупинки транспортного засобу правопорушника, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 вказаного закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 30 вказаного закону поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Зупинення транспортного засобу як превентивний поліцейський захід передбачено п. 4 ч. 1 ст. 31 вказаного закону.

З матеріалів справи вбачається, що водій був зупинений у час дії комендантської години.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під комендантською годиною розуміється заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Відповідно до абз. 2 п. 8 даного Порядку на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Згідно з абз. 1 п. 11 вказаного Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Згідно з п. 16 вказаного Порядку патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема:

- затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів.

Виходячи з вищезазначеного зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 слід вважати законною.

Суд ставиться критично до доводів сторони захисту та ОСОБА_1 щодонезаконності дій працівників поліції під час складення протоколу з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП). Також ОСОБА_1 та його захисником не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку, передбаченому КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 та сторона захисту не скористалися своїм правом та не надали до суду доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними дій та складання матеріалів про адміністративне правопорушення за відмову Придеіна від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту та ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо не залучення свідків інспектором поліції не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, ч.ч.2 та 3 КУпАП чітко визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом…на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, подія правопорушення була зафіксована за допомогою технічних засобів відеозапису, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, а тому в залученні двох свідків не було потреби.

Отже, із долучених до матеріалів справи відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння .

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, правового значення не мають.

Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До того ж, з вищевказаних відеозаписів не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, працівниками поліції було роз`яснено процедуру проходження огляду та наслідки відмови від її проходження. Однак ОСОБА_1 ніяких активних дій щодо проходження огляду не вчиняв.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі, зокрема, шляхом вочевидь явного триваючого у часі ігнорування неодноразових вимог працівника поліції пройти такий огляд.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що в протоколі ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту.

Більше того, зі змісту протоколу та з долучених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд при розгляді адміністративного матеріалу не бере до уваги окремі докази, а дає оцінку як кожному доказу окремо, так й в сукупності.

Зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовується наявними в матеріалах справи доказами і його твердження суд розцінює як його лінію захисту з тим, щоб уникнути адміністративної відповідальності.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд констатує, що досліджені судом докази, в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, а отже вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Покази допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 не спростовують висновків суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в особі Державної Судової Адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106 у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Суддя В. О. Попова