Справа № 136/879/25
провадження №3/136/267/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі секретаря судових засідань Бенлінської С.І., захисника адвоката Герасимчук А,С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українку, громадянку України, працюючу вихователем КЗ Староприлуцька спеціальна школа Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 о 10:20 год. в с. Нова Прилука по вул. Першотравнева, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 , керувала автомобілем DACIA SANDERO, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала, вказуючи на те, що вона не керувала транспортним засобом, працівниками поліції не було задокументовано належним чином зупинку транспортного засобу, тому вона не є суб`єктом, який має нести відповідальність за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, при цьому порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки вона не була згодна із показниками приладу Драгер, так як вони не були достовірні з урахування того, що вона продувала прилад двічі, що є неприпустимим, тоді як не було забезпечено проведення огляду в медичному закладі. Окрім цього зазначила, що ввечері 05.05.2025 вона із подружкою вживали спиртні напої, у зв`язку із чим наступного дня на роботу КЗ Староприлуцька спеціальна школа вона добиралась своїм ходом, там взяла документи та поїхала попутнім транспортом в смт. Турбів до відділу освіти. Будучи в с. Нова Прилука їй зателефонувала мати, що їй стало погано, просила завезти її у лікарню. Вона згадала, що бачила сусіда ОСОБА_2 , який порався по господарству, тому зателефонувала йому аби він взяв її автомобіль та завіз матір у лікарню, а її забрав по дорозі, на що він погодився. Через 15-20 хвилин ОСОБА_2 із матір`ю під`їхали до неї в с. Нова Прилука, утім завести автомобіль сусід не зміг, оскільки закінчився бензин, тому було включено аварійку, а ОСОБА_2 пішов до знайомих по бензин. Так як матері краще не ставало вона зубами відкрила корвалол та накапала матері у кришечку, можливо він пролився та залишився на устах. Через деякий час підїхали працівники поліції та зобов`язали надати документи, повідомили, що від неї чути алкоголем та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на визначення стану сп`яніння, на що вона погодилась, оскільки така подія з нею стала вперше. Із результатами тесту вона не погоджувалась, їй не роз`яснили право пройти огляд в медичному закладі, в процесі складання матеріалів про адміністративне правопорушення вона набирала ОСОБА_2 , однак на її телефонні дзвінки він не відповідав, а для того щоб не забрали транспортний засіб на спеціальний майданчик вона набрала ОСОБА_3 . ОСОБА_2 через деякий час зателефонував та повідомив, що не повернувся, бо побачив працівників поліції та був невпевнений, що там не має працівників ТЦК та СП.

Захисник у судовому засіданні просила провадження у справі закрити, вказуючи на відсутність в діях її підзахисної ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надавши до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи наявністю суттєвих порушень допущених працівниками поліції, зокрема:

- не було в належний спосіб задокументовано факт порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали право здійснити законну зупинку транспортного засобу, що ставить під сумнів подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» за принципом плодів отруєного дерева».

- не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 функцій водія, а відтак того, що вона є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- порушено процедуру проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки із відеозапису слідує, що працівником поліції озвучено було про запах алкоголю, тоді як у Акті та направленні окрім того зазначено про тремтіння пальців рук та почервоніння очей. При цьому ОСОБА_1 була не згодна із результатами проведеного огляду, в підтвердження чому наявне в матеріалах справи направлення, тоді як працівники поліції не забезпечили проведення огляду в медичному закладі. Окрім цього, як убачається із відеозапису, контроль вмісту алкоголю у видихувальному повітрі ОСОБА_1 здійснювався декілька разів одним і тим же мундштуком, що заборонено та може впливати на результати;

- відеофіксація здійснювалась небезперервно від самого початку до кінця, отож не містить повної інформації, яка підлягає доказуванню у даній справі, зокрема: рух автомобіля, порушення ОСОБА_4 п.15.9., п.2.3. ПДР, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП; зупинку транспортного засобу; оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- рапорти не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки складені працівниками поліції, які є зацікавленими сторонами;

- при цьому не було залучено двох свідків при проведені огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, оскільки всі дії визначені законодавством та направленні на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським мають відбуватись виключно в присутності свідків недотримання чого призводить до недійсності огляду в силу ст.266 КУпАП;

- ОСОБА_1 на початку документування правопорушення не було роз`яснено її права, передбачені ст.268 КУпАП, чим позбавлено права скористатись правовою допомогою;

- викладена у протоколі про адміністративне правопорушення суть не конкретизована, не підтверджена належними доказами, зокрема відеозаписом, не викладені встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи;

- ОСОБА_1 не повідомлено, що проводилась зйомка на боді-камеру;

Окрім цього, в судовому засіданні захисник вказала на можливу заангажованість працівників поліції, які складали матеріали про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що ці ж самі працівники поліції виїжджали на виклик ОСОБА_1 з приводу заподіяння їй тілесних ушкоджень невідомими особами, що у подальшому вийшло за межі перевірки таких матеріалів та було предметом обговорення в селі.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та її захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов висновку про таке.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення, визначено у статті 251 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення надано докази, які безпосередньо досліджені були судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №321812 відповідно до якого зазначено суть правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_1 , про що зазначено вище. У п.10. вказано про технічний засіб відеозапису, яким здійснювалась фіксація 795928/795974. Відповідно до п.13 та 14 Протоколу ОСОБА_1 проставлено підписи про те, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачекні ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, заперечень жодних нею не висловлювалось;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому вказується, що огляд ОСОБА_1 було проведено, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер 6820, тест №479, проба позитивна 0,41 проміле. Із результатами огляду ОСОБА_1 була згодна, про що проставлено нею свій підпис;

- роздруківка з приладу Драгер до протоколу №321812 від 06.05.2025, особа, що тестується ОСОБА_1 , результати тесту 0,41 проміле. Проставлено підпис особи, що тестується, заперечень не висловлено;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 06.05.2025 о 10:30 год., в якому вказується що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер 6820, тест №479, проба позитивна 0,41 проміле;

- Постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №4664769, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у зв`язку із тим, що 06.05.2025 о 10:20 год в с. Нова Прилука по вул.. Першотравневій водійка ОСОБА_1 керуючи автомобілем Дачія Сандеро, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснила зупинку транспортного засобу ближче ніж 19 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9 ПДР, не була пристебнута ременем пасивної безпеки, чим порушила п.2.3. ПДР;

- пояснення ОСОБА_3 від 06.05.2025, відповідно до яких він зобов`язався доставити автомобіль Дачія Сандеро, державний номерний знак НОМЕР_2 , за місцем проживання ОСОБА_1 , в с. Нова Прилука вул.. Тарапати 76, та не передавати даній особі керування;

- відеозапис на CD-диску з нагрудної камери поліцейського, який був безпосередньо переглянутий судом, на якому зафіксовано транспортний засіб Дачія Сандеро, державний номерний знак НОМЕР_2 , із увімкненою аварійною світловою сигналізацією (аварійка), транспортний засіб стоїть за декілька метрів від пішохідного переходу. На вимогу працівника поліції, ОСОБА_1 надає документи та вказує, «що мені страшно, оскільки працівники поліції перший раз її зупиняють». В ході спілкування працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, на що остання вказує, «та ви что нивкоєм случаи», після чого повідомляє - «що ввечері вживала спиртні напої», працівник поліції пропонує пройти огляд в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погоджується пройти на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 надано прилад, який вона продуває, за результатами огляду прилад Драгер показав - проба позитивна 0,41 проміле. ОСОБА_1 повідомляють, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що вона відповіла «чому так довго тримається та просить її пробачити, вказує, що зараз повернеться додому». ОСОБА_1 жодних дій які б вказували на незгоду із показниками не проявляла, їй було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, тоді ОСОБА_1 просить її пробачити, намагається залагодити ситуацію без складання матеріалів, працівники поліції повідомляють про наслідки пропозиції та те, що буде оформлено матеріали про адміністративне правопорушення, у тому числі за ч.1 ст.130 КУпАП, а її буде відсторонено від керування. На 6:20 хвилині відеозапису із пасажирського сидіння виходить жінка похилого віку та запитує працівників поліції, «що це таке, чому її зупинили», у відповідь працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 у нетверезому стані. Через деякий час підійшла особа, яка відрекомендувалась ОСОБА_3 , у якого відібрано розписку та передано йому транспортний засіб належний ОСОБА_1 .

За клопотанням захисника було допитано свідка ОСОБА_2 , який суду показав, що він є військовослужбовцем, наразі проходить лікування після отриманого поранення та ВЛК, досить тривалий час підтримують дружні стосунки із ОСОБА_1 та її чоловіком, який також є військовослужбовцем. Він проживає в м. Вінниця, утім народився та проживав в с. Стара Прилука, що неподалік від будинку ОСОБА_1 . 06.05.2025 ОСОБА_1 зателефонувала та попросила його завезти матір у лікарню на її транспортному засобі, вказуючи, що їй стало погано, а по дорозі в с. Нова Прилука забрати ще й її на зупинці. Забравши матір та ОСОБА_1 він не спромігся далі рухатись, оскільки закінчився бензин, тому він попрямував до знайомого ОСОБА_5 . Через деякий час повернувся та не доходячи до місця події побачив, що біля автомобіля ОСОБА_1 стояли працівники поліції, а оскільки він не взяв із собою документи на підтвердження законності перебування як військовозобов`язаного, тому розвернувся та пішов у протилежному напрямку, покриття не було, тому дзвінка від ОСОБА_1 не прийняв, а пізніше зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що стосовно неї складено матеріали про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

У судове засідання викликались працівники поліції, які складали матеріали про адміністративне правопорушення, утім будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явились, про поважність причин нявки не повідомили.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВСКАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Герасимчук А.С. заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, законність зупинки транспортного засобу, а відтак виконання нею функцій водія, вказували, що в установленому законом порядку працівниками поліції не було забезпечено проведення процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не була згодна із показниками приладу.

Аналізуючи усі зібрані у справі докази, зокрема надані особою уповноваженою на складання матеріалів про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вони підтверджують законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Факт допущених ОСОБА_1 порушень ПДР підтверджується обставинами зафіксованими на відеозаписі, остання не заперечувала оголошених працівником порушень щодо здійснення зупинки транспортного засобу ближче ніж 19 метрів від виїзду з прилеглої території, та того, що не була пристебнута ременем пасивної безпеки, на звинувачення про відсутність полісу обов`язкового страхування вказувала, що він наявний та вона його надасть. Окрім цього ОСОБА_1 вказувала, що її вперше зупинили працівники поліції.

Вказані обставини підтверджуються рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №4664769, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП, відповідно до якого констатовано факт, що 06.05.2025 о 10:20 год. в с. Нова Прилука по вул.. Першотравневій водійка ОСОБА_1 керувала автомобілем Дачія Сандеро, державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснила зупинку транспортного засобу ближче ніж 19 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9 ПДР, не була пристебнута ременем пасивної безпеки, чим порушила п.2.3. ПДР. Постанова є чинною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що вказане рішення, дії чи бездіяльність працівників поліції вона не оскаржувала та сплатила штраф, тобто визнала факт допущених нею порушень ПДР.

Не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду доводи сторони захисту щодо упередженості (заангажованості) працівників поліції, які складали матеріали про адміністративне правопорушення з мотивів попереднього звернення ОСОБА_1 до Відділу поліції, оскільки протиправності таких дій не доведено в установленому законом порядку, а складання матеріалів тими ж працівниками поліції не виключає здійснення повноважень ними в силу діючого законодавства.

При цьому, в ході документування адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлювала з даного приводу, тоді як факт складання матеріалів тими ж працівниками поліції, якщо вона мала вагомі підстави їм не довіряти, не міг залишитись поза її увагою.

Вислів на відеозаписі працівником поліції «що все ж таки зловили», суд не може розцінити свавіллям чи упередженістю, оскільки процедуру зупинки транспортного засобу за обставин встановлених вище, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції було дотримано, тоді як поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію.

Отже, твердження сторони захисту щодо свавільності дій працівників поліції не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, тому критика є безпредметною з огляду на те, що вони діяли відповідно до покладених на них чинним законодавством обов`язків без перевищення своїх повноважень.

З огляду на встановлені судом обставини, що підкріплені належними та допустимими доказами, доводи сторони захисту у цій частині є неспроможними та суперечливими.

При цьому покази свідка ОСОБА_2 суд визнає неправдивими, оскільки вони є близькими друзями, відтак така позиція змодельована на підкріплення версії особи, яка притягується до відповідальності, а в частині того, що особа, яка має посвідчення водія регулярно керує транспортним засобом із досвідом з 1988 року не контролює наявність пального в автомобілі, що має бути достатнім для приїзду до місця призначення викликає щонайменше подив, оскільки водій має контролювати це.

Нелогічними суд вважає пояснення свідка ОСОБА_2 і в частині того, що він не підійшов до працівників поліції, оскільки у нього відсутні документи на підтвердження його особи, як військовослужбовця, так як надання таких документів не є обов`язковим у випадку дотримання правомірної поведінки у громадських місцях.

Невизнання вини ОСОБА_1 , у тому числі щодо керування транспортним засобом, суд розцінює як можливість уникнення від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке за своєю природою є досить суворими, оскільки її покази суперечать іншим зібраним у справі доказам, які повністю між собою узгоджуються та доповнюють один одного, а поведінка та версія про керування транспортним засобом іншим водієм, за обставин даної справи свідчить про недобросовісність її дій, оскільки як слідує із відеозапису вона визнавала, що є водієм та зупинена працівниками поліції вперше. При цьому сумнівними суд вважає твердження ОСОБА_1 щодо поганого стану здоров`я чи самопочуття її матері, яка була пасажиром транспортного засобу, оскільки на 06:20 хвилині відеозапису встановлено, що особа вийшла із транспортного засобу та спілкувалась із працівниками поліції, жодних застережень, що їй погано чи необхідно до лікарні учасники події не висловлювали, а її вигляд не давав для цього підстав.

Суд зауважує, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, їх озвучення працівником поліції та фіксування, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії, оформлення матеріалів із дотриманням процедури визначеної ст.266 КУпАП та спеціальних нормативно правових актів, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

Згідно пункту 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як було встановлено із досліджених матеріалів справи у ОСОБА_1 працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та озвучено про запах алкоголю з ротової порожнини, тоді як інші ознаки проглядаються із переглянутого відеозапису, а поведінка особи, з урахуванням документування правопорушення, та її позицій вказує на те, що ознаки алкогольного сп`яніння мали місце, вона визнала факт вживання алкогольних напоїв на передодні та намагалась залагодити питання притягнення її до адміністративної відповідальності, їй було повідомлено про здійснення фіксації адміністративного правопорушення на боді-камеру.

Окрім цього, як убачається із відеозапису, контроль вмісту алкоголю у видиху вальному повітрі ОСОБА_1 здійснювався приладом Драгер один раз, результати якого показали 0,41 проміле, жодних заперечень з приводу результатів огляду вона не висловлювала, ОСОБА_1 було роз`яснено її права передбачені ст.268 КУпАП, вона не наполягала на огляді в медичному закладі, тоді як наявність в матеріалах направлення на огляд водія до медичного закладу жодним чином встановлених обставин не спростовує та не може бути доказом незгоди водія із результатами огляду за обставин встановлених вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 мала можливість висловити свої зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема зазначити про те, що вона не здійснювала керування/не є водієм транспортного засобу (із зазначенням даних дійсного водія), незгоди із результатами огляду, тощо, у тім жодних зауважень не висловлювала, а лише вживала заходів щодо виклику тверезого водія.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 транспортний засіб DACIA SANDERO, державний номерний знак НОМЕР_2 , передано йому для доставки за місцем проживання ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відсутність безперервності відеозапису, за відсутності інших вагомих підстав, жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння. Такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя (невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, рівності тощо).

Отож доданий до справи відеозапис та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєного правопорушення.

Суд, оцінивши вищезазначені докази, в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку «поза розумним сумнівом», що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Інші надані стороною захисту докази та наведені доводи не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водійка ОСОБА_1 погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, проте вимоги вказаного пункту дотримано не було.

При цьому, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку та становлять суспільний інтерес.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, урахувавши ступінь суспільної небезпеки, в також те, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння з застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки із довідки ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 30, 33, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН