ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/537/25Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/461/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2025 ОСОБА_1 17.04.2025 року о 09 год. 41 хв. в м.Борщеві по вул. Я. Кондри керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер прилад ARAM 0601 відмовився, проїхати в КНП Борщівську міську лікарню для проходження медичного огляду, також відмовився. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду, справа номер 607/15819/24 від 12.08.2024 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії передбачені ч.1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

Дослідивши докази у справі, суд перекваліфікував дії ОСОБА_1 на ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду від 14 серпня 2025 року скасувати та провадження у справі закрити.

Посилається на те, що ухвалою Борщівського районного суду від 03 червня 2025 року вказаний протокол повернуто відділенню поліції №1 (м. Борщів) Чортківського РУП для належного оформлення, а підставою для прийняття такого рішення було те, що матеріали справи не містили доказів того, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також постанова Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2024 року у справі за № 607/15819/24, не завірена належним чином.

Вказує, що недоліки, які зазначені в ухвалі суду від 03.06.2025 року не усунуто, в матеріалах справи відсутні докази про те, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що до матеріалів справи додано лише рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 1 (м. Борщів) Чорного Руслана про те, що в нього на доопрацюванні знаходився протокол за ч.3 ст. 130 КУпАП, однак при його складанні ним допущено помилку, а саме неправильно було кваліфіковано дії, проте редагувати цей протокол чи внести в нього зміни неможливо.

Вказаний протокол розглянуто та перекваліфіковано дії із ч. 3 ст. 130 на ч.2 ст. 130 КУпАП, так як під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження така кваліфікуюча ознака як дії вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку.

Вважає, що вказана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи.

Наголошує, що поза увагою суду залишився той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано дві обставини вчиненого правопорушення, відповідальність за які передбачено різними частинами ст. 130 КУпАП: порушення, вчинено повторно протягом року, відповідальність що наступає за ч.2 ст. 130 КУпАП, а за таке порушення протокол відносно нього не складався; дії, передбачені ч. 1 цієї статті вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що він двічі протягом року, тобто з 17 квітня 2024 по 17 квітня 2025 року, піддавався адміністративному стягненню.

ОСОБА_1 та адвокат Когут О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідно до клопотання, зазначеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить розглядати справу у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №302953 від 17 квітня 2025 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 17.04.2025 року о 09 год. 41 хв. в м.Борщеві по вул. Я. Кондри автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер прилад ARAM 0601 водій відмовився. Також проїхати в КНП Борщівську міську лікарню для проходження медичного огляду водій відмовився. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12.08.2024 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу працівники поліції підійшли до водія, яким виявився ОСОБА_1 та повідомили, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, у зв`язку чим порушив п.15.9.г ПДР - порушення заборони зупинки на пішохідних переходах, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до відеозапису, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, тому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, однак огляд з використанням спеціальних технічних засобів - приладу Drаger Alcotest 6810 ОСОБА_1 не проводився, оскільки водій від огляду відмовився.

За даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2025 року, ОСОБА_1 було направлено на огляд у КНП «Борщівська міська лікарня» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд у медзакладі не проводився у зв`язку з відмовою.

Відповідно до копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

З рапорта поліцейського СРПП ВП №1 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Р. Чорного від 30.07.2025 року убачається, що в нього на доопрацюванні знаходяться матеріали справи за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме протокол ЕПР1 302930 від 17.04.2025 року стосовно ОСОБА_1 , де у вказаному протоколі ним, під час складання, була допущена помилка, а саме неправильно кваліфіковано частину статті, зазначено, що потрібно внести зміни в протокол, оскільки зміни в електронний протокол дозволено вносити протягом 15 хв., а редагувати вказаний протокол чи винести новий, неможливо.

За вказаних обставин, суд дійшов правильного висновку, що доказів того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.3 ст130 КУпАП, матеріали справи не містять, проте матеріали справи місять докази, що останній вчинив дане правопорушення повторно.

Таким чином суд першої інстанції правомірно перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч.3 на ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, повторно протягом року, в стані алкогольного сп`яніння. Така перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки досліджені докази повністю узгоджуються між собою, а тому вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом доведена належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містили доказів того, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то такі не спростовують факту, що працівник поліції, згідно з відеозаписом, повідомив ОСОБА_1 , що він протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення та останній цього не заперечував, проте вважав, що строки притягнення минули.

Щодо посилання апелянта на копію постанову суду від 29.07.2024 року, яка не завірена належним чином, то про такий документ водій був повідомлений поліцейськими під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, окрім цього, такий доказ оцінений судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя