ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423366 від 29 травня 2025 року, 18.05.2025 р. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , порушила правила господарської діяльності,а саме здійснює продаж сигарет без ліцензії (на продаж даних сигарет) за ціною 130 грн. одна пачка (Winston) чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва спирту етилового» ст.15, чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423359 від 01 червня 2025 року, 29.05.2025 року о 12:00 годині в с. Магдалівка по вул. Північна, 46 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » гр. ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів (сигарет) без ліцензії на право реалізації продукції, що підпадає під ліцензування, чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що вона реалізацію тютюнових виробів не здійснювала, вона допомагає ЗСУ, а сигарети громадяни села приносять у магазин для передачі ЗСУ. Просила не притягати її до адміністративної відповідальності, а справу розглянути за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Обов`язок належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП) та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, з`ясуванню підлягають такі факти:

-чи є особа, якій інкримінують таке правопорушення суб`єктом господарювання, оскільки роздрібна торгівля Тютюновими виробами може здійснюватися лише суб`єктами господарювання,

-чи отримував суб`єкт господарювання спеціальний дозвіл (ліцензію) на цей вид підприємницької діяльності,

-чи є така діяльність систематичною (три і більше разів), самостійною та ініціативною.

Норма ст.164 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які, зокрема, регулюють провадження господарської діяльності без одержання документів дозвільного характеру на провадження виду господарської діяльності, якщо його одержання передбачене законом.

Відтак, ч.1 ст.164 КУпАП є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до положень ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

В силу вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Відповідно до роз`яснень наданих у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується те, що вона 18 травня 2025 року та 29 травня 2025 року здійснила продаж сигарет без отримання відповідної ліцензії.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення суду надано рапорт помічника чергового ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, рапорт інспектора сектору інформаційної підтримки ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, письмові пояснення ОСОБА_2 , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дві «квитанції №2», опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «Державна реєстрація фізичної особи підприємцем», рапорт ПОГ СВГ ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 25 червня 2025 року та копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Однак з доданих до протоколу матеріалів, досліджених в судовому засіданні вбачається, що в справі відсутні будь-які докази того що ОСОБА_1 взагалі здійснювала продаж алкоголю чи здійснювала продаж систематично.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що працівниками поліції до протоколів про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією із основних ознак господарської діяльності, крім того до протоколів про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів факту продажу чи купівлі сигарет у зазначені в протоколах дату та час, як і будь яких інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів її вини в ході судового засідання не надано, а тому провадження по справі слід закрити.

Згідно ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно вимог ст. 304 КпАП України питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 добровільно видала працівникам поліції загалом: 10 пачок сигарет «Sobranie», 14 пачок сигарет «Winston» та 40 пачок сигарет (марку чи будь-які ідентифікуючі ознаки сигарет працівниками поліції не зазначено). Отже, вказані тютюнові вироби є такими, що перебувають у незаконному обігу на території України.

КУпАП не містить положень про те, яким чином повинно бути вирішено питання про речові докази в справі про адміністративне правопорушення у разі її закриття, у зв`язку із чим суддя вважає доцільним, за аналогією закону, застосувати положення ст. 100 КПК України, яка регулює питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно з ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Слід зазначити, що 24 лютого 2022 року в Україні, на підставі указу Президента України № 64/2022, введено військовий стан, котрий вкотре продовжений та триває на час розгляду справи.

Разом з тим, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 року №186-р, а також відповідно до рішень військового командування про примусове відчуження або вилучення майна, ухвалених на підставі приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану» дозволено передавати конфісковане майно на потреби ЗСУ.

За приписами п.20 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340, тимчасово, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, паливо, інша підакцизна продукція, що не загрожує безпеці та життєдіяльності людини, може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 КУпАП, згідно заяви ОСОБА_1 сигарети призначались для ЗСУ, враховуючи, що вони (сигарети) мають певну цінність, суд вважає за можливе вказані тютюнові вироби конфіскувати та передати на потреби Збройних Сил України.

На підставі викладеного та керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.164 КпАП України - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, а саме: 10 пачок сигарет «Sobranie», 14 пачок сигарет «Winston» та 40 пачок сигарет - передати Збройним Силам України.

Копію постанови направити до Відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б. Сташків