Справа №452/1522/25
Провадження №3/452/759/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушиця Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, неодруженого, дітей не маючого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
01 травня 2025 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 27 квітня 2025 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 біля будинку №2 по вул. Міцкевича в м. Самборі Львівської області керував автомобілем марки «Mazda 323», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, проте на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).
За цим фактом 27 квітня 2025 року о 10 год. 00 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Розгляд справи вперше було призначено на 14 травня 2025 року о 10 год. 15 хв., який було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 11 червня 2025 року о 10 год. 00 хв. та котрий в свою чергу не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. В подальшому, розгляд справи було призначено на 20 серпня 2025 року о 09 год. 00 хв., під час проведення якого було оголошено перерву судового засідання до 09 год. 45 хв. 05 вересня 2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання, призначене на 05 вересня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце продовження розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення був
повідомлений належним чином, про що свідчить особиста розсипка про отримання судової повістки з викликом до суду, про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких додаткових клопотань з процесуальних питань до суду не надав.
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді в судовому засіданні, яке відбулося 20 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , з врахуванням письмового клопотання, поданого ним через канцелярію суду 10 червня 2025 року, винуватим себе не визнав, прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, посилаючись на те, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місце, день і час він дійсно перебував їхав в автомобілі «Mazda 323», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , проте вказаним автомобілем не керував. Зазначив, що 27 квітня 2025 року зранку він разом з матір`ю ОСОБА_2 , котра й була за кермом даного автомобіля, приїхали на вул. Міцкевича в м. Самбір Львівської області, де й було припарковано автомобіль. Оскільки це було церковне свято, його матір ОСОБА_2 пішла до церкви, а він залишився біля автомобіля, який в подальшому знаходився в статичному стані. Саме в цей час на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції, які стверджували про те, що він рухався на даному транспортному засобі, не пристебнувшись ременем безпеки, та в подальшому запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager або в найближчому медичному закладі, повідомивши йому, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння у виді почервоніння обличчя та запаху алкоголю з порожнини рота. Він повідомив поліцейським, що автомобілем не керував, а був лише пасажиром та чекає на матір. Крім того, ОСОБА_1 усно зазначив, що він спочатку відмовився від проходження такого огляду на місці виявлення автомобіля, бо фактично не керував транспортним засобом, не вживав напередодні алкоголь та не перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а також через те, що не довіряє приладу Drager, про що також в подальшому письмово зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, в процесі спілкування з поліцейськими він погодився пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння приладом Drager біля автомобіля, однак працівниками поліції було проігноровано його бажання та тестування за допомогою приладу Drager на місці виявлення автомобілю не було проведено, натомість, працівники поліції наполягали на проходженні такого огляду в медичному закладі. Відтак, його пояснення та бажання пройти огляд біля автомобіля працівниками поліції не були прийняті до уваги, у зв`язку з чим в подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд, вислухавши усні поясненняОСОБА_1 , надані ним в попередньому судовому засіданні, вивчивши письмове клопотання, подане ним через канцелярію суду, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріалами, у тому числі долучені до нього відеозаписи, вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов такого висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному
режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313007 від 27 квітня 2025 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.5 ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.
Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про
адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 письмово зазначив, що не довіряє приладу Drager.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Положеннями частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Згідно п.7 розділу І «Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного
поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Пунктом 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція), передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Однак, як в письмових поясненнях, поданих через канцелярію суду, так і усно під час розгляду справи в суді, ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування ним вищевказаним автомобілем за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме, автомобіля марки «Mazda 323», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не підтверджено відеозаписом, відтвореним в суді під час розгляду справи,оскільки долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить безперервної фіксації події, не містить фіксації факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на ньому зафіксовано лише розмову між ОСОБА_3 та працівниками поліції, а також подальшу відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з посиланням на те, що він не керував автомобілем.
Вказане свідчить про недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, у тому числі вищевказаної Інструкції щодо порядку фіксування, зокрема, безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Разом з тим, обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведений факт керування особою транспортним засобом, тобто здійснення на ньому руху. При цьому, саме під час руху на транспортному засобі у водія повинні бути виявлені ознаки сп`яніння. Відтак, підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП є наявність у поліцейських підстав вважати, що особа здійснила рух на транспортному засобі одночасно з наявністю ознак сп`яніння.
Отже, будь-яких допустимих та належних доказів, які б свідчили про зупинку транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda 323», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , саме під керуванням ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять і при її розгляді в суді таких доказів не встановлено, а сам по собі факт перебування ОСОБА_1 поряд з транспортним засобом, який перебував у статичному стані, з явними ознаками алкогольного сп`яніння фактично не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і відмова останнього від проходження такого огляду, в даному конкретному випадку також не може вказувати на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, як встановлено судом із усних пояснень ОСОБА_1 , а також як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, останній в процесі спілкування з поліцейськими виявив бажання та погодився пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння приладом Drager біля автомобіля «Mazda 323», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а не у медичному закладі, однак працівниками поліції було проігноровано таке бажання та відповідне тестування за допомогою приладу Drager на місці виявлення автомобілю не було проведено, натомість, працівники поліції, не вчинивши конкретних дій, направлених на проходження ОСОБА_1 в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці,
наполягали на проведенні такого огляду лише в медичному закладі, що не узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.
Вищевказане не було взято до уваги посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а тому, на переконання суду, процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу проведено поліцейським з порушенням вимог ст.266 КУпАП.
Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його безпосередню зупинку працівниками поліції, а так само враховуючи виявлене ОСОБА_1 бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager та відсутність конкретних дій з боку поліцейських, направлених на проходження такого огляду за допомогою саме спеціального технічного засобу,суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявності кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Т.М. Кущ