провадження № 3/294/2309/25
справа № 294/1057/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

16.06.2025 о 15 год 59 хв водій ОСОБА_1 в с. Михайленки по вул. Центральній, 41, повторно протягом року керував автомобілем марки «Форд Транзит», днз. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а. ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №363628 від 16.06.2025.

Крім того, 16.06.2025 о 17 год 04 хв водій ОСОБА_1 в с. Михайленки по вул. Центральній, 41, керував автомобілем марки «Форд Транзит», днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 7510, результат тесту 1, 56 проміле, чим порушив п. 2.9.а. ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №363645 від 16.06.2025.

Постановою суду від 17.07.2025 справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер справи №294/1057/25.

В судове засідання, призначене на 03.09.2025, з`явився ОСОБА_1 , який пояснив, що щза кермо сів 16.06.2025, оскільки його попросила сестра у своїх справах, просив розстрочити суму штрафу, оскільки на даний час є безробітним та не може сплатити штраф одним платежем відразу.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, заслухавши правопорушника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі наркотичного.

Відповідно до абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (далі Постанови Пленуму ВСУ), відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363645 від 16.06.2025; роздруківкою тестування на алкоголь від 16.06.2025, відповідно до якої результат тесту показав 1,56 проміле, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, під якою ОСОБА_1 поставив свій підпис; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду позитивно 1,56 проміле, з результатом водій згоден про що розписався; довідкою щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом зі змісту якої вбачається, що відповідно до бази НАІС/ІПНП «Посвідчення водія» водій ОСОБА_1 не мав права керувати транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія; довідкою про належність транспортного засобу, відповідно до якої ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобомо- автомобілем «Форд Транзит» днз. НОМЕР_1 ; рапортом інспектора САП відділу взаємодії з громадянами Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області відповідно до якого 16.06.2025 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху транспортного засобу. На вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій погодився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат тесту- 1,56 проміле, факту вживання алкоголю не заперечував.

Таким чином, як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил дорожнього руху не дотримався, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Виходячи з наведеного та враховуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку здобуті у справі та дослідженні в судовому засіданні докази, що ретельно перевірені та оцінені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП, скоєному при вищевикладених обставинах, повністю доведена.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363628 від 16.06.2025; довідкою щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зі змісту якої вбачається, що відповідно до бази НАІС/ІПНП «Посвідчення водія» водій ОСОБА_1 не мав права керувати транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4817940 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, оскільки не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія на право керування ним, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, які є повними, безсумнівними, належними та такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, які скоєні неодноразово, враховуючи особу правопорушника, який належних висновків для себе не зробив після складання протоколу відносно останнього за першим фактом, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 301 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

З урахуванням вищенаведеного, зважаючи на клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу, суд вважає за можливе розстрочити його виплату штрафу на шість місяців рівними частинами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на п`ять років без конфіскації транспортного засобу.

На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на п`ять років без конфіскації транспортного засобу (рахунок для сплати: UA0006001 отримувач коштів: ГУК в Житомир.обл/Житомир.обл. /21081300, ).

Розстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень строком на 6 (шість) місяців із щомісячним платежем 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень зі сплатою кожного платежу до 01-го числа кожного місяця.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина БІЛЕРА