Провадження №: 3/752/169/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1
за участіОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 159248 від 26.10.2024, що складений з посиланням на порушення 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до зазначеного 26.10.2024 о 10:00 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo F12, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 32-Е, при зміні напрямку руху не переконався у безпечності свого маневру, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з транспортним засобом Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_3 , який для уникнення зіткнення намагався здійснив наїзд на металевий відбійник.

Згідно з указаним протоколом, у при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце, транспортний засіб Audi A6 отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Разом з протоколом від 26.10.2024 до матеріалів справи приєднано схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2024, письмові пояснення обох водіїв, картку обліку транспортного засобу.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 надав усні пояснення, які узгоджуються з його письмовими поясненнями, складеними ним 26.10.2024 на місці події, зазначив що не бачив і не міг бачити автомобіль Audi A6, легковик перебував у нього у так званій мертвій зоні. Коли почув звукові сигнали від легковика, став гальмувати, з огляду на те, що керував великогабаритним авто, швидко загальмувати не міг.

На уточнюючі запитання водій ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб, яким він керував, жодних механічних ушкоджень не зазнав.

У судовому засіданні було досліджено наявні письмові пояснення, протокол, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, заслухано пояснення водія, за наслідком чого, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 саме за ст. 124 КУпАП, адже вони кваліфіковані невірно.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У той же час ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З опису суті правопорушення, як вона викладена у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2024 встановлено, що ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, не переконався у безпечності і своїми діями фактично змусив водія транспортного засобу Audi A6, різко змінити напрям руху, вжити заходів до забезпечення безпеки себе та інших учасників руху, шляхом скерування авто у відбійник, створивши таким чином, аварійну ситуацію, що відповідає диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У силу Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні чинного законодавства, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

При цьому норми КУпАП не надають суду (судді) повноважень на самостійне внесення змін або ж будь-яких доповнень, виправлень у протокол про адміністративне правопорушення, так само і права визначати кваліфікацію вчиненого на власний розсуд, адже це є недопустимим та може мати наслідком порушення права особи на захист або ж бути витлумачене як упередженість чи необ`єктивність судді.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи засади презумпції невинуватості, суд (суддя) доходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, що у відповідності до ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

При цьому водій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не обмежені у праві звернутися до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення дорожньо-транспортної пригоди, яка фактично мала місце, з урахуванням цього судового рішення та для правильної кваліфікації дій водія.

Керуючись ст. 9, 23, 124, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко