Провадження №: 3/336/4884/2025
ПОСТАНОВА

про застосування заходу впливу

04 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Турчинський Максим Ігорович розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; місце роботи/навчання: ВСП «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій» РНОКПП: НОМЕР_1 ;

за ч.1 ст.197 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 07.08.2025р. складений протокол про адміністративне правопорушення серія №ДАП-06.4-29-939, за яким встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; ніколи не був зареєстрований та своєчасно у визначений термін не зареєструвався через сімейні обставини, - чим порушив вимоги п.1 ст.5 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 197 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань щодо розгляду справи або відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Разом з тим, положенням статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р., гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зазначені положення законодавства, а також вжиті усі необхідні заходи для своєчасного виклику особи та визначені ст. 277 КУпАП строки розгляду вказаної справи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол за наявними матеріалами у справі, що не суперечить ч.1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 та наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру, копією ІД картки ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Частинам 2 та 3 ст.7 зазначеного Закону визначено, що «дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону».

Частина 1 статті 197 КУпАП передбачає відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання. Таке правопорушення тягне за собою попередження.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

На день вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім.

Враховуючи викладене, суддя дійшов до висновку про можливість застосувати заходи впливу у вигляді попередження.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження не є адміністративними стягненням, тому судовий збір не підлягає стягненню з неповнолітнього ОСОБА_1 .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.24-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, заходи впливу у виді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя М.І.Турчинський