Номер провадження3/205/3426/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Костромітіна О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року о 04 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 308D, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по вул. Сухий Острів, поблизу будинку 13А, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено у КП «ДБКЛПД» ДОР, відповідно до висновку лікаря нарколога б/н від 24.05.2025 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України за що відповідальність передбачена за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

ОСОБА_1 , був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи Новокодацьким районним судом міста Дніпра, мав можливість отримати судові повістки, проте не вживав заходів для явки до суду, отже його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.

За змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений положенням ст. 266 КУпАП.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС. України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, якщо таке правопорушення вчинено повторно протягом року.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №373194 від 26.06.2025 року, яким підтверджуються обставини час та місце вчинення адміністративного правопорушення, рапортом працівників поліції від 26.06.2025 щодо обставин виявлення адміністративного правопорушення; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.05.2025, згідно якого ОСОБА_1 22.05.2025 перебував у стані наркотичного сп`яніння (метадон); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 23.04.2025 постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП.

З огляду на вищезазначене, суд вважає встановленим і доведеним той факт, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння повторно протягом, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя О. О. Костромітіна