Справа № 754/3436/24 суддя в І-й інстанції Вінтоняк Р.Я.
Провадження № 33/824/4357/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Охрімчук Тетяни Володимирівнина постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2024 року серії ААД № 724072, вбачається що 26 лютого 2024 року о 23 годині 47 хвилин, за адресою: м. Київ, вулиця Рейгана, 46, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ToyotaCamry», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, а саме, не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення (17 вересня 2023 року винесено постанову серії ЕАТ 7756510 за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 ,адвокат Охрімчук Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову місцевого суду та закрити адміністративну справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Охрімчук Т.В. вказує на те, судове засідання 15 березня 2024 року було проведено без участі ОСОБА_1 , відсутні докази надсилання судової повістки, докази підтвердження належного повідомлення про дату та час судового засідання, докази того, що виклик до суду був розміщений шляхом повідомлення на офіційному сайті судової влади, докази направлення смс-повідомлення, що призвело до порушення права на захист та справедливий суд. Суд незаконно поклав в основу доказування вини постанову про адміністративне правопорушення, винесену посадовою особою поліції, зокрема постанову серії ЕАТ №7756510 від 17 вересня 2023 року, що не є беззаперечним доказом вини особи без дослідження всіх її обставин, а також без встановлення факту набрання її законної сили. В матеріалах справи відсутня інформація щодо того, чи оскаржувалась дана постанова, чи була скасована. З огляду на це, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат Охрімчук Т.В. також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року було отримано 26 липня 2025 року листом від Деснянського районного суду міста Києва на адвокатський запит від 17 липня 2025 року.

Апеляційний суд вважає не обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Охрімчук Т.В. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 . У матеріалах справи міститься судова повістка від 11 березня 2024 року про виклик ОСОБА_1 для участі у розгляді справи №754/3436/24, яке відбудеться 15 березня 2024 року о 09:10 год., проте, докази направлення даної повістки, як і її отримання, відсутні.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була направлена для примусового виконання до Деснянського відділу ДВС, який 18 вересня 2024 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням судового рішення.

З зазначеного вбачається, що до 18 вересня 2024 року з ОСОБА_1 стягнуто суму штрафу, а саме 40 800,00 грн. та 8 220,56 грн. виконавчого збору.

Будучи обізнаним про виконання щодо нього постанови суду, ОСОБА_2 до 04 серпня 2025 року, тобто на протязі майже 11 місяців, жодних заходів направлених на оскарження постанови суду, яка виконана не вживав.

Апеляційна скарга виготовлена лише 04 серпня 2025 року.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав: «…Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою… У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо… коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, безумовно було відомо про наявність оскаржуваної постанови, як мінімум з моменту стягнення коштів.

Оскільки виконання судового рішення є заключною стадією судового провадження, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, як зацікавлена сторона, також зобов`язана цікавитися долею такого провадження.

Не вчинення ОСОБА_1 на протязі 11 місяців будь-яких дій направлених на оскарження постанови, виключає наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Зазначене свідчить про прояв байдужості та не належне здійснення своїх процесуальних прав.

Зазначені обставини ніяким чином не можна вважати поважними, що має наслідком відмову в задоволенні заяви про поновлення строку.

Суд не може безпідставно поновити строк на апеляційне оскарження постанови, яка до того ж є виконаною, оскільки це буде порушенням принципу правової визначеності.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судових розгляд.

Одним із елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Охрімчук Тетяні Володимирівні в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Охрімчук Тетяни Володимирівни повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 04 вересня 2025 року.

Суддя В.О. Фінагеєв