ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025

Справа № 497/1824/25

Провадження № 3/497/602/25

03.09.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

при секретарі Божевої І.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Болграда адміністративний матеріал, який надійшов з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вінниця, громадянина України, який займає посаду інспектора прикордонного служби 2-ї категорії, водія ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України (книжка) серії НОМЕР_2 , виданий 28.12.1998 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 року в період з 14:30 години по 15:00 годину під час здійснення раптової перевірки несення служби прикордонного наряду "Пост спостереження" в районі прикордонного знаку 0757 підполковником майором ОСОБА_2 було виявлено, що солдат ОСОБА_1 виконуючи наказ на охорону державного кордону, на момент перевірки, належним чином службу не організував, на час перевірки відпочивав (спав), спостереження за прилеглою місцевістю не здійснював, тобто було виявлено факт порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби визначених в абз.9 п.п.11 п.2 Розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ" затвердженої наказом МВСУ від 19.10.2015 року №1261, в умовах особливого періоду (правового режиму воєнного стану).

За даним фактом в.о.начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " майором ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, розкаявся, просив суд строго його не карати. Пояснив, що він сумлінно виконує обов`язки з несення служби з охорони державного кордону, але під час раптової перевірки командуванням його позиції він дійсно спав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП - порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордну України, вчинені в умовах особливого періоду.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №374722 від 26.07.2025 року; рапортом в.о.начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_4 про виявлення порушення з боку солдата ОСОБА_1 ; витягом з книги прикордонної служби впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на 25 липня 2025 року, відповідно до якого в період часу з 03:00 - 15.00 години в прикордонному наряді "Пост спостереження" службу несли особисті номери 13,108; витягом зі списку особового складу книги прикордонної служби впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " станом на 25 липня 2025 року де під номером 108 рахується ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 , наданими в суді.

Як вбачається із санкції ч.2 ст. 172-18 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Слід зазначити, що обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення є те, що останній у вчиненому щиро розкаявся.

Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Також, при розгляді вказаної адміністративної справи судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, зокрема, обставини при яких було вчинено діяння, наслідки, які були спричинені вказаним правопорушенням, ту обставину, що він усвідомив протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, тому суд вважає вчинене правопорушення малозначним.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст.22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього відповідно до положень ч.2 ст. 284 КУпАП закриттю, з оголошенням усного зауваження.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Однак, згідно зі ст. 24 КУпАП усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, а відтак судовий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 172-18, 221, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца