Справа № 161/8700/25 Провадження №33/802/580/25 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.07.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення на підставі ст.36 КпАП України у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.04.2025 року о 21.03 годині в місті Луцьку по вулиці Конякіна, 12а, керував автомобілем «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Крім того, ОСОБА_1 , 21.04.2025 року о 21.03 годині в місті Луцьку по вулиці Конякіна, 12а, керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Chevrolet», р.н. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 , 21.04.2025 року о 23.41 годині в місті Луцьку по вулиці Конякіна, 10а, керував автомобілем «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ст.124 КпАП України (а.с.54).

Не погоджуючись із постановою судді Ткач О.Р. подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що він вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ст.124 КпАП України, визнав повністю, а правопорушення, передбачене ст.130 КпАП України, не визнає та вважає, що в даній частині постанова суду підлягає скасуванню у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що копія постанови суду від 17.07.2025 року йому вручена не була, як і не була надіслана протягом трьох днів з дати її винесення. Крім цього матеріали справи не містять належного повідомлення про його повідомлення про місце, час та дату розгляду справи. Вважає дані обставини істотним порушенням його прав та законних інтересів.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (а.с.57-58).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , інший учасник ДТП ОСОБА_2 та його представник Силка Т.Ю., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.60) не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.07.2025 року в частині факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 307939 від 21.04.2025 року (а.с.1);

-роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510 від 21.04.2025 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту 2,05 % проміле (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 21.04.2025 року (а.с.6);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.04.2025 року (а.с.9);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.04.2025 року (а.с.10);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.04.2025 року (а.с.11);

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП Оніщенка О.С. від 21.04.2025 року (а.с.12);

-відеозаписом з нагрудних боді-камер працівників поліції (а.с.13).

Згідно довідки від 23.04.2025 року, складеної старшим інспектором з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у Волинській області Поповича Р., вбачається, що у відповідності до бази даних ІКС ІПНП ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України, отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 від 09.06.2023 року (категорії В, В1, С, С1) статус - виданий (а.с.3).

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими немає.

Апеляційний суд зазначає, що поліцейськими дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КпАП України.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про наявність підстав для скасування постанови внаслідок неповідомлення його про час та місце судового розгляду, оскільки йому неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду на адресу, вказану останнім в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується наявними в даному протоколі особистим підписом ОСОБА_1 , який засвідчує факт ознайомлення останнього зі змістом цього процесуального документу. Проте в судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подавав до суд клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворою та відрядженням, однак без документального підтвердження. Наведене свідчить про те, що судом було вжито достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук