Справа № 183/6881/25
№ 3-зв/183/2/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі судді Ігольнікової М.О., секретаря судового засідання Шинкарук А.Б.,

розглянув заяву захисника Бойка Ю.О., поданого в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Гузоватого О.І. у справі про адміністративне правопорушення № 183/6881/25 ( ст.124 КУпАП)

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді Ігольнікової М.О. надійшла заява захисника Бойка Ю.О., поданого в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Гузоватого О.І. у справі про адміністративне правопорушення № 183/6881/25 ( ст.124 КУпАП).

При розгляді даної заяви суд враховує, що питання про відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не врегульовано нормами КУпАП, разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

При розгляді питання про відвід суд також враховує, що Рада суддів України в п. 4 рішення №34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У зв`язку з наведеним при розгляді заяви про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення слід керуватися за аналогією з відповідними положеннями КПК України.

Суд зазначає, що згідно положень частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що не перешкоджає розгляду заявленого відводу.

Свою письмову заяву про відвід захисник Бойко Ю.О. обґрунтував тим, що через порушення належного підзахисному права на застосування належної процедури притягнення до відповідальності та права на використання гарантованих засобів захисту та процедур відповідно до міжнародних зобов`язань України, змушений заявити відвід судді через існування «інших» обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Так, суддя Гузоватий О.І. по справі № 183/6881/25 не проводив підготовчих дій та не ухвалював процесуальних рішень щодо відкриття провадження, оформлення результатів проведення підготовки справи до розгляду, перевірки правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого руху справи, в тому числі і щодо призначення справи до розгляду, чим перешкоджає доступу до справедливого суду та не забезпечує використання засобів захисту, передбачених законами Україні за умови загрози застосування стягнення за статтею 124 КУпАП, яке прирівнюється до кримінального покарання у розумінні частини другої статті 53 КК України. В ЄДРСР відсутні будь-які процесуальні рішення по даній справі, як забезпечували й гарантували визначеність та передбачуваність судового процесу, що гарантує кожному доступ до справедливого суду.

Окрім цього, на переконання захисника, суддя Гузоватий О.І самоусунувся від вирішення питання про встановлення невідповідності складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимогам законодавства, повернення установі, яка направила його до суду, закриття справи.Також суддя Гузоватий О.І. відмовився залучити прокурора до участі у справі для підтримання висунутого обвинувачення і тим самим забезпечити реалізацію принципу змагальності сторін; оголосив «коротко» протокол про адміністративне правопорушення, пославшись на застосовування ним положень КПК за аналогією закону (ч.2 ст. 347 КПК України), тим самим підтвердив, що він в процесі саме підтримує обвинувачення, а не здійснює правосуддя; відмовив в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків по справі; суддею порушується принцип сприяння захисту та принцип, стосовно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України); суддя не забезпечує розгляд справи на засадах верховенства права, рівності та змагальності, діє упереджено, підтримуючи обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а не здійснюючи правосуддя.

Дослідивши заяву про відвід, ознайомившись з матеріалами доданими до заяви про відвід, суддя дійшов такого висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст.75,76 КПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями КПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно дост.80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Суд враховує, що суддею Гузоватим О.І. не заявлено самовідвід у даній справі з мотивів існування сумнівів в його неупередженості.

Фактично всі доводи сторони захисту щодо відводу судді Гузоватого О.І. від розгляду справи про адміністративне правопорушення зводяться до незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями або з не вчиненими процесуальними діями (зокрема, неухвалення процесуальних рішень щодо відкриття провадження) процесуальними рішеннями, що не може бути розцінено як обставина, яка беззаперечно викликає сумнів у неупередженості судді. Наявність або відсутність порушень вимог матеріального та /або процесуального права з боку суду встановлюється під час провадження з перегляду судового рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 11.02.2021р. у справі №11-1219сап19 зазначив, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його елементів унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суддя дійшов висновку, що вказана заява про відвід судді не містить підстав, зазначених у ст.75 КПК України. Будь яких належних та підтверджених даних, які би викликали сумніви у неупередженості судді Гузоватого О.І., що унеможливлювали би ухвалення ним об`єктивного рішення у справі, заява про відвід не містить.

За таких умов, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Інших обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та упередженості судді, не виявлено.

Таким чином, підстав для задоволення заяви про відвід судді по справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76 КПК України, й суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні захисника Бойка Ю.О., поданого в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Гузоватого О.І. у справі про адміністративне правопорушення № 183/6881/25 ( ст.124 КУпАП) відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ігольнікова