Справа № 199/6662/25
ПОСТАНОВА

іменем України

08.09.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.09.2023, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника Шкнай Г.І. та Чернопятка С.О.,

УСТАНОВИВ:

27.04.2025 о 09:20 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А, керував транспортним засобом «Citroen Saxo», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття газоаналізатора «Алкотест Драгер» або в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він, керуючи вищевказаним транспортним засобом, спочатку був зупинений на блокпості, де у нього не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, після чого був зупинений поліцейськими у місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А, які перевірили його документи. Далі поліцейські запропонували йому продути газоаналізатор «Драгер» на місці зупинки. Проте, оскільки, на його думку, пакування мундштука газоаналізатора мало пошкодження, він відмовився від його продуття. Після чого він разом із працівником поліції сів до службового автомобіля поліції, де під запис відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Проходити огляд в медичному закладі не міг, оскільки у нього було мало часу, він за наказом командира поспішав отримати дрони для свого підрозділу. Зазначив, що у нього дійсно є тремтіння пальців рук через отриману контузію, а почервоніння його очей обумовлене поганим сном та періодичним чергуванням. Зазначив, що працівники поліції не роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні захисник Шкнай Г.І. просила закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки:

-у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання службових обов`язків у складі Збройних Сил України, ОСОБА_1 має встановлені проблеми зі здоров`ям, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 1449 від 30.08.2024. Зокрема, одним із наслідків є постійне тремтіння верхніх кінцівок, що могло бути помилково інтерпретоване працівниками поліції як ознака алкогольного сп`яніння. Ще однією обставиною, яку поліцейські могли неправильно оцінити, є почервоніння очей, що має об`єктивне медичне пояснення тривале перебування на бойовому посту з багатогодинним спостереженням за моніторами відеосистем спостереження, що спричинило перевтому органів зору та відповідні зовнішні ознаки;

- з огляду на службову необхідність та відсутність повноважень самовільно змінювати маршрут чи затримуватись, ОСОБА_1 не мав фізичної можливості вирушити до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння;

-у справі не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт перебування у стані алкогольного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу (драгер), однак мундштук був розпакований заздалегідь, що суперечить вимогам Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України від 14.06.2024 та п. 1.6 наказу МОЗ № 145 від 10.03.2008. ОСОБА_1 відмовився від використання такого обладнання, технічний огляд має проводитись із застосуванням нового, герметично запакованого мундштука, з дотриманням гігієнічних норм та за участі понятих (яких не було при складанні протоколу) або із відеофіксацією, що не може розцінюватися як відмова від проходження огляду;

-відмова від проходження медичного огляду ОСОБА_1 була вимушеною, оскільки

він є військовослужбовцем, який перебував у службовому переміщенні (автомобілі) між пунктами дислокації та його зупинка відбулася під час оголошеної повітряної тривоги, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками;

-при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено істотні порушення норм процесуального права, що прямо вплинуло на реалізацію його прав як особи, яку притягують до адміністративної відповідальності;

-водію не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

-складання протоколу, а також пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння здійснювалися без участі понятих, що є порушенням ст. 266 КУпАП. Їхня відсутність свідчить про грубе порушення процедури, що ставить під сумнів об`єктивність і законність оформлення матеріалів справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Шкнай Г.І., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313005 від 27.04.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

У той же час суддя вважає необґрунтованим та виключає з обсягу обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказівку у протоколі про адміністративне правопорушення на таку ознаку сп`яніння, як: «почервоніння очей», оскільки така ознака алкогольного сп`яніння не передбачена в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (у відповідності до п. 3 вказаної Інструкції ознакою алкогольного сп`яніння є: «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя», проте така ознака алкогольного сп`яніння у вину ОСОБА_1 не ставиться;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора;

- змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025, з якого убачається, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 назвався та повідомив, яким транспортним засобом він керував, зазначивши, що їхав з м. Дружківка до м. Добропілля. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що на місці зупинки у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, назвавши їх. На питання працівника поліції: «Якісь алкогольні напої вживали вчора або сьогодні?» ОСОБА_1 відповів: «Ні». Працівником поліції запропоновано водію продути газоаналізатор. На питання працівника поліції: «Будете продувати?», водій ОСОБА_1 відповів: «Ні, відмовляюсь». Працівником поліції запропоновано водію проїхати до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння. На питання працівника поліції: «Будете їхати в медичний заклад?», водій ОСОБА_1 відповів: «Відмовляюсь». Працівником поліції роз`яснено водію ОСОБА_1 , що за відмову виконання п. 2.5 Правил дорожнього руху буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Роз`яснено водію ОСОБА_1 , що його буде відсторонено від керування транспортним засобом. Водій ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та підписувати протокол.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку твердженням захисника щодо наявності підстав для закриття провадження у справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП та поясненням ОСОБА_1 , в яких останній не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід виходити з наступного.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і будь-який водій, який на дорогах загального призначення керує транспортним засобом, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025, убачається, що у водія ОСОБА_1 поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, дві з яких відповідають п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук.

Ані ОСОБА_1 , ані його захисник не надали суду обґрунтованих заперечень щодо такої ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота. Така ознака алкогольного сп`яніння могла бути спростована лише проходженням водієм огляду на стан сп`яніння або навісці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Як ОСОБА_1 , так і його захисник в судовому засіданні підтвердили постійну наявність у водія ОСОБА_1 вираженого тремтіння пальців рук, що, як зазначила захисник, згідно довідки військово-лікарської комісії № 1449 від 30.08.2024, є одним із наслідків виконання службових обов`язків. Проте така ознака може свідчити про наявність у водія ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки вона включена до п. 3 вищевказаної Інструкції, тому наявність у водія вираженого тремтіння пальців рук надає право поліцейському висловлювати водія вимогу виконання п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому повинен був виконувати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Оскільки ОСОБА_1 ствердно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер», так і в медичному закладі, не наводячи будь-яких обґрунтованих підстав не проходити такий огляд, відповідно посилання ОСОБА_1 та захисника щодо можливого та нічим не підтвердженого, начебто, порушення цілісності пакування мундштука газоаналізатора, суддею не приймаються.

Крім того, доводи ОСОБА_1 та захисника про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора, мундштук якого був розпакований заздалегідь, суддею також не приймаються, оскільки таких заперечень щодо порушення цілісності пакування мундштука газоаналізатора водій ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським не висловлював. Такі заперечення водія відсутні як у матеріалі відеозапису, так і в змісті п. 14 протоколу про адміністративне правопорушення, який водієм не заповнений, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення щодо суті правопорушення.

Доводи захисника про те, що відмова від проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння була вимушеною, оскільки він є військовослужбовцем, який перебував у службовому переміщенні (автомобілі) між пунктами дислокації та його зупинка відбулася під час оголошеної повітряної тривоги, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками, по-перше, не підтверджена об`єктивними доказами, оскільки ОСОБА_1 не обіймає посаду водія військового транспортного засобу, керував приватним автомобілем, який не перебуває на балансі військового підрозділу, де він проходить військову службу, при собі не мав маршрутного листа або наказу безпосереднього командира щодо виконання бойового розпорядження такого ступеня важливості, який би дозволяв зробити висновок про перебування військовослужбовця в стані крайньої необхідності. Доводи сторони захисту щодо невиконання водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху через необхідність отримання в іншому місці невідкладної волонтерської допомоги суду так і не надані.

По-друге, у відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, військовослужбовці не мають преференцій у порівнянні з іншими водіями щодо відступу від дотримання Правил дорожнього руху, законом не передбачена можливість військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби взагалі не виконувати певні приписи Правил дорожнього руху, зокрема ті, що безпосередньо впливають на стан безпеки дорожнього руху.

За таких обставин водій ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт.

Крім того, доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_1 , начебто, не виконав приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху через оголошену повітряну тривогу, яка створювала реальну загрозу життю та вимагала пріоритету безпеки над іншими обов`язками, не підтверджені наявними доказами, оскільки матеріалом відеозапису працівника поліції не зафіксовано мотивів водія ОСОБА_1 не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння через повітряну тривогу, водій не заявляв про те, що він слідує до укриття або що існує реальна загроза його життю чи здоров`ю у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою. Знову ж таки, на цей час Правила дорожнього руху не мають окремих приписів, які б дозволяли водіям не виконувати їх приписи через повітряну тривогу.

Потенційне невиконання водієм приписів Правил дорожнього руху через повітряну тривогу має індивідуальний характер і повинно бути доведено з урахуванням приписів статті 18 КУпАП, згідно якої не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Даних про те, що 27.04.2025 о 09:20 годині в місті Добропілля по вул. Залізнична, 4-А водію ОСОБА_1 загрожувала така небезпека, через що він своїми діями щодо керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння усував таку небезпеку, що ця небезпека не могла бути усунута іншими засобами і що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, справа не містить.

Доводи захисника про те, що водію ОСОБА_1 не були роз`ясненні права та обов`язки, слід також оцінювати критично, оскільки відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема графи 13: «Підпис особи, якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи ( ОСОБА_1 )», останній відмовився від підпису у протоколі, що підтверджено матеріалом відеозапису працівника поліції. При цьому положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП не передбачено як обов`язкове використання поліцейським спеціальних технічних засобів для відеофіксації процедури притягнення водія до адміністративної відповідальності, складання адміністративного матеріалу, в тому числі і роз`яснення прав згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки фіксація спеціальними технічними засобами, виходячи з приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, є обов`язковою лише під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що складання протоколу, а також пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння здійснювалися без участі понятих є також необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, визначено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, як слідує з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт відмови від проходження огляду водієм ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксований матеріалом відеозапису працівника поліції. Тому поліцейський в такому випадку не мав процесуальної необхідності залучати двох свідків, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.

Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко