Провадження № 3/127/5298/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Михайлини О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білоцерківським МВМ № 2 ГУ МВС у Київській області від 16.06.2004, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, викладених у протоколі № 46/2025 від 07.08.2025 та правова кваліфікація діяння.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, діючи в межах своїх повноважень, маючи приватний інтерес, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону «Про запобігання корупції», не повідомив безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказу № 153-0/с від 27.05.2024, про встановлення працівникам Вінницького НДЕКЦ МВС премії за травень 2024 року, яким встановлювалась премія, в тому числі, старшому судовому експерту сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_2 , що зумовлено особистими, сімейними чи іншими позаслужбовими стосунками з ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Опис обставин, викладених у протоколі № 47/2025 від 07.08.2025 та правова кваліфікація діяння.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, діючи в межах своїх повноважень, маючи приватний інтерес, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону «Про запобігання корупції», вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав наказ № 153-о/с від 27.05.2024 про встановлення працівникам Вінницького НДЕКЦ МВС премії за травень 2024 року, яким встановлювалась премія, в тому числі, старшому судовому експерту сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_2 , що зумовлено особистими, сімейними чи іншими позаслужбовими стосунками з ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , суду повідомив, що із даними протоколами не погоджується, вину не визнає, вважає, що дана справа сфабрикована та працівники Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, не мали повноважень для складення стосовно нього протоколу, також зазначив, що свідки, які були присутні при вручені протоколу є підставними, крім того вбачає упереджене ставлення до нього із боку керівництва, а тому дані події викладені у протоколі є сфальсифіковані для притягнення його до адміністративної відповідальності, а в результаті чого і звільненням із місця роботи, оскільки керівництву було відомо про родинні зв`язки із ОСОБА_2 та він сам звертався до НАЗК для роз`яснення родинних зв`язків із ОСОБА_2 . Крім того, зазначає, що саме ним не встановлюються відсотки премії працівникам центру, а лише погоджуються при підписані наказу. Не вважає його близькою особою. Разом із тим не заперечив, що ОСОБА_2 є племінником його дружини та те, що він підписав наказ про преміювання останнього.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду повідомив, що ОСОБА_1 є чоловіком його рідної тітки. Після закінчення навчального закладу був у пошуках роботи, на що ОСОБА_1 повідомив йому про те, що у Вінницькому НДЕКЦ МВС, де він працює є вакансія, а тому пройшовши стажування був призначений на посаду судового експерта сектору молекулярно - генетичних досліджень відділу біологічних досліджень, під час призначення його на посаду, директор Вінницького НДЕКЦ МВС перебував у відпустці та т.в.о. був ОСОБА_1 , який і підписував наказ про прийняття його на роботу. Однак перебуваючи на стажуванні та при прийомі на роботу директор Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_3 знав про його родинні зв`язки із ОСОБА_1 та дана інформація була загальновідома між працівниками Вінницького НДЕКЦ МВС. Щодо підписання Наказу про преміювання зазначив, що дійсно є такий Наказ підписаний ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , суду повідомив, що перебуваючи на посаді директора Вінницького НДЕКЦ МВС, у липні 2018 року перебуваючи у відпустці, йому зателефонував ОСОБА_1 , який сказав, що є кандидат на посаду та просив дозволу на включення в наказ. Після чого, ним було надано дозвіл на прийом ОСОБА_2 , який згодом був зарахований до Вінницького НДЕКЦ МВС.

В кінці квітня 2025 року від т.в.о уповноваженого із антикорупційної діяльності ОСОБА_4 надійшла інформація, про те що заступник директора ОСОБА_1 усно повідомив їй про наявність родинного зв`язку із старшим судовим експертом Назаровим С.Д., а саме те, що ОСОБА_2 є племінником дружини ОСОБА_1 . Однак до прийому на роботу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 особисто не знав. Про можливу наявність конфлікту інтересів ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 до нього не звертались, ні усно ні письмово. Щодо нарахування премій працівникам Вінницького НДЕКЦ МВС, а саме відсотків преміювання рекомендації надаються бухгалтерією, які далі корегуються керівниками підрозділів, після чого погоджуються та підписуються керівником Вінницького НДЕКЦ МВС, керівник може змінювати відсотки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , суду повідомила, що у квітні 2025 року надійшло доручення УЗК МВС про те, що потрібно надати інформацію чи працюють близькі особи у Вінницькому НДЕКЦ МВС, після чого я довела дану інформацію до усіх підлеглих, керівника та заступників центру. Під час збирання даної інформації, запитала у ОСОБА_1 чи є у нього такі близькі родичі, на що ОСОБА_1 повідомив, що так є, це племінник його дружини ОСОБА_2 , але ОСОБА_1 не знає чи це відноситься до близьких родичів. Отримавши дану інформацію, повідомила керівника установи, отримала доручення про направлення листа до НАЗК із з`ясуванням чи являється племінник дружини близьким родичом, однак дані дії відповідно до вимог закону ОСОБА_1 повинен був зробити самостійно. Даний лист було скеровано до НАЗК та отримана відповідь. Однак інформація, що ОСОБА_2 є племінником дружини ОСОБА_1 до цих подій свідок не знала.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, розглянувши клопотання сторін, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Наведені норми КУпАП є бланкетними та відсилають до Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як посадова особа юридичної особи публічного права, а саме виконуючий обов`язки директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Статтею 81 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з ст. 167 та ст. 169 ЦК України, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Відповідно до п. 19 Положення про Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, затвердженого наказом МВС України від 31.01.2017 № 77 (у редакції наказу МВС від 11.06.2019 № 477) НДЕКЦ є юридичною особою публічного права, бюджетною неприбутковою установою.

Наказом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 10.02.2017 № 16-ЕC-о/с, ОСОБА_1 переведено, звільнивши з раніше займаної посади відповідно до ст. 32 КЗпП України заступником директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до Положення про Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, затвердженого наказом МВС України від 31.01.2017 № 77 (у редакції наказу МВС від 11.06.2019 № 477), директор Вінницького НДЕКЦ здійснює керівництво його діяльністю, наділений повноваженнями призначати на посади та звільняти з посад працівників НДЕКЦ, установлювати їм посадові оклади, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Також, відповідно до вищезазначеного Положення, у разі відсутності директора НДЕКЦ його обов`язки виконує визначений заступник відповідно до розподілу обов`язків та повноважень. Право першого підпису фінансово-господарських документів і договорів має директор НДЕКЦ та уповноважений ним заступник.

Відповідно до функціональних повноважень заступника директора Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_1 від 16.08.2023 № 34-Н ОСОБА_1 у разі тимчасової відсутності директора НДЕКЦ МВС виконує його обов`язки.

Наказом експертної служби МВС України від 22.04.2024 № 22-ЕC-о/с «Про надання відпусток директорам НДЕКЦ МВС», ОСОБА_3 , директору Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, надано частину щорічної основної відпустки та виконання обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України тимчасово покладено на ОСОБА_1 , заступника директора цього центру.

Відповідно, ОСОБА_1 , як виконувач обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і в розумінні п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції» та застосовуються обмеження і зобов`язання, передбачені вказаним Законом.

Так, ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що:

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Тобто, ОСОБА_1 будучи виконувачем обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України серед іншого має право призначати та звільняти з посад працівників НДЕКЦ, установлювати їм посадові оклади, надбавки, доплати та інші види заробітної плати відповідно до законодавства, приймає рішення про преміювання в межах затвердженого фонду оплати праці НДЕКЦ.

Так, з матеріалів справи вбачається та у ході судового розгляду встановлено та ніким не оспорюється, що 27.05.2024 ОСОБА_1 будучи виконувачем обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України підписав наказ по Вінницькому НДЕКЦ МВС України № 153-0/с «Про встановлення розміру премії», яким встановив премію за травень 2024 року старшому судовому експерту сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_2 у розмірі 56,29 %, що становить 9773,04 грн.

Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи і ніким не оспорюється, що ОСОБА_2 працює у Вінницькому НДЕКЦ МВС України на посаді старшого судового експерта сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України з 15.07.2022, вказане підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 так і самими ОСОБА_2 будучи допитаним у ході судового розгляду.

Крім того, у ході судового розгляду ніким не оспорювався факт того, що ОСОБА_2 є племінником дружини ОСОБА_1 , вказане підтверджується доказами наявними у матеріалах справи.

Відтак, ОСОБА_2 будучи на посаді старшого судового експерта сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України, фактично підпорядковується та перебуває у відносинах прямої організаційної та правової залежності від виконуючого обов?язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 як заступник директора НДЕКЦ МВС серед інших повноважень координує роботу ОСОБА_2 підписує та візує документи створені серед інших і ОСОБА_2 , тобто останній перебуває у підпорядкуванні ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до п. 2 розділу ІІ Положення про преміювання працівників Вінницького НДЕКЦ МВС затвердженого наказом Вінницького НДЕКЦ МВС України від 27.12.2019 № 82-н (далі - Положення про преміювання) розмір місячної премії визначається у відсотках до заробітної плати з урахуванням фактичного відпрацьованого часу. Розмір місячної премії установлюється з урахуванням критеріїв визначених у п. 3 Розділу ІІ Положення про преміювання.

Відповідно до п. 5 розділу І Положення про преміювання, підставою для виплати премії працівникам є наказ НДЕКЦ про преміювання.

Наказ по Вінницькому НДЕКЦ МВС України від 27.05.2024 № 153-0/с «Про встановлення розміру премії», у тому числі ОСОБА_2 , винесено на підставі пропозиції безпосереднього керівника такого працівника шляхом готування списку працівників, що подаються для преміювання.

Список працівників, яким установлюється премія, і розмір їх преміювання оформлюється як додаток до наказу Вінницького НДЕКЦ МВС України про преміювання список працівників Вінницького НДЕКЦ МВС України, що підлягають преміюванню - це пропозиції щодо преміювання підлеглих працівників, адресовані директору НДЕКЦ для розгляду та прийняття рішення.

Таким чином, під час прийняття рішення щодо підписання наказу по Вінницькому НДЕКЦ МВС України № 153-0/с «Про встановлення розміру премії» ОСОБА_2 , який є племінником дружини ОСОБА_1 та вчинення дій шляхом особистого підписання наказу, ОСОБА_1 мав приватний інтерес, зумовлений особистими та сімейними стосунками, через шлюб з тіткою ОСОБА_2 .

Службові повноваження виконувача обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Куслія Ю.Ю., які визначені Положенням центру, стосовно прийняття рішення щодо преміювання працівників центру та вчинення дій щодо підписання відповідного наказу є дискреційними.

Дискреція - можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Оскільки виконувач обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Куслій Ю.Ю. не може об`єктивно оцінити особисті, професійні, кваліфікаційні та ділові якості ОСОБА_2 при вирішення питання щодо встановлення розміру премії, так як останні перебувають у особистих та сімейних стосунках то у даному випадку у ОСОБА_1 виникає суперечність, між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, тобто вказані відносини впливають на об`єктивність при прийнятті будь яких рішень відносно ОСОБА_2 .

Вказана суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями виконувача обов`язків директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Куслія Ю.Ю., під час вирішення питання про прийняття вищевказаного рішення, щодо ОСОБА_2 безпосередньо впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, та на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У даному випадку суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 утворює стан реального конфлікту інтересів.

В порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не повідомив свого безпосереднього керівника або керівника органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади (керівництво МВС України чи директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України) про наявний реальний конфлікт інтересів, прийняв остаточне рішення про преміювання (матеріальне заохочення ОСОБА_2 )

А тому, ОСОБА_1 вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав наказ № 153-о/с від 27.05.2024 про встановлення працівникам Вінницького НДЕКЦ МВС премії за травень 2024 року, яким встановлювалась премія, в тому числі, старшому судовому експерту сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_2 , що зумовлено особистими, сімейними та іншими позаслужбовими стосунками з ОСОБА_2 .

У ході судового розгляду, ОСОБА_1 повідомив суду те, що усно повідомляв т.в.о уповноваженого із антикорупційної діяльності ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 є племінником його дружини, після чого керівництвом центру було підготовлено лист до НАЗК щодо роз`яснення вказаного питання.

Також, ОСОБА_1 зазначив про те, що всім в центрі було відомо, що ОСОБА_2 є племінником його дружини та те, що ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 не відноситься до близьких осіб в розумінні Закону України «Про запобігання корупцію».

Відповідно до відповіді з НАЗК № 203-01/49811-25 від 09.06.2025 на запит НДЕКЦ МВС щодо наявності конфлікту інтересів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слідує, що не віднесення тих чи інших осіб до кола близьких осіб не змінює того, що позаслужбові стосунки (родинні відносини) або інші обставини, які пов`язані з такими особами, можуть зумовлювати виникнення приватного інтересу як однієї із складових конфлікту інтересів, який за наявності службових повноважень, характерних для відносин прямого підпорядкування, може спричинити виникнення конфлікту інтересів.

Разом із тим, суд звертає увагу, що загальновідомі факти не звільняють особу від виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 як суб`єкт Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний відповідно до ч. 1 ст. 28 вказаного закону повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до листа НАЗК від 02.07.2025 встановлено, що у період з 01.01.2018 по цей час до НАЗК повідомлення про наявність реального або потенційного конфлікту інтересів від заступника директора Вінницького НДЕКЦ МВС України Куслія Ю.Ю. не надходили.

Вказані обставини у судовому засіданні не заперечував ОСОБА_1 , а саме те, що він не звертався письмово ні до НАЗК, ні до свого безпосереднього керівника.

Суд, зазначає, що саме на ОСОБА_1 покладений обов`язок повідомляти про наявність конфлікту керівника установи де останній працює.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в діях ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів, оскільки відповідно до матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 починаючи з 2018 року працює на різних посадах у НДЕКЦ та ОСОБА_1 діючи в умовах реального конфлікту інтересів підписує як виконувач обов`язків директора НДЕКЦ різні Накази та візує заяви ОСОБА_2 як про прийняття на роботу так і подальшу кар`єру останнього, що підтверджує порушення Закону України «Про запобігання корупції» останнім.

У судовому засіданні захисник Безрученко Д.П., просив суд закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. У зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки на думку захисника працівники Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції не мали передбачені законом повноваження для складання даних протоколів, а отже і не мали права збирати докази винуватості ОСОБА_1 , а тому дані докази є недопустимими, відповідно до «плодів отруйного дерева». Крім того, захисник зазначив про те, що в матеріалах справи відсутній висновок НАЗК, а тому працівники Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції не мали права складати протоколи.

Позицію захисника підтримав ОСОБА_1 , який зазначив, що протокол складений і вручений з порушенням вимог КУпАП та працівники Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції не мали права складати протоколи відносно нього. Крім того, свідки зазначені в протоколі є підставними, а тому ОСОБА_1 просив суд викликати для допиту свідків зазначених у протоколі та працівників Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, які складали вказаний протокол та збирали докази у справі.

У судовому засіданні прокурор Михайлина О.М., протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підтримав та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд звертає увагу сторони захисту, що до ст. 255 КУпАП внесені зміни в частині визначення осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією.

Так, уповноважені особи НАЗК мають право складати адміністративні протоколи лише стосовно службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а повідомлення про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, стосовно інших осіб мають направлятись до Національної поліції України. Особи, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище визначені у примітці до ст. 50 Закону Україна «Про запобігання корупції» та ОСОБА_1 не відноситься до вказаних службових осіб.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Наказу № 363 від 05.04.2024 «Про деякі питання складання протоколів про адміністративні правопорушення Національною поліцією України» Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України доручено відповідно до законодавства України складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, учинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) та 172-9-1, 172-9-2 КУпАП, учинені працівниками апарату Міністерства внутрішніх справ України, органів, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується КМУ через Міністерства внутрішніх справ України, військовослужбовцями та працівниками Національної гвардії України, поліцейськими, відрядженими до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, які перебувають на посадах, передбачених статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції», а також особами, яких звільнено зі служби (роботи) в апараті Міністерства внутрішніх справ України, органах, закладах, установах та підприємствах, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, та Національній гвардії України, за умови, що вчинене такими особами адміністративне правопорушення було пов`язане з проходженням служби (роботою) у вказаних органах державної влади, органах, закладах, установах та підприємствах, що належать до сфери їх управління, і застосування передбачених Законом заходів забезпечення провадження в цих справах.

Також, відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

З урахуванням вказаного посилання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону та є безпідставними, оскільки працівники Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції діяли в межах КУпАП під час складання протоколів та збирання доказів.

Щодо виклику свідків та працівників Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції для допиту у судовому засіданні, суд звертає увагу, що судом викликались свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом надсилання їм повісток, разом із тим вказані свідки у судове засідання не з`явились.

Оскільки вказані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлялись стороною захисту, судом були здійснені всі дії в межах КУпАП, а саме направлення повісток вказаним особам та з урахуванням того, що вказані свідки заявлені стороною захисту то з урахуванням принципу змагальності сторін, сторона захисту мала змогу скористатись своїм правом та за сприянням суду забезпечити явку заявлених свідків, разом із тим захисник Безрученко Д.П. не скористався своїм правом в інтересах ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відомі обставини справи, які підлягають установленню, а вказані особи були присутні виключно при вручення протоколів ОСОБА_1 .

Щодо працівників Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції то, суд не вбачає підстав для допиту їх в якості свідків.

До матеріалів справи було долучено клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме відео та аудіозаписів, яке суд не бере до уваги, оскільки викладені у клопотанні мотиви не стосуються обставин справи, а отже не мають доказового значення в рамках даних протоколів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-7, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

?за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

?за ч. 2 ст. 172 -7 КУпАП штраф у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя: