Справа № 309/4047/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/739/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Аннишинця М. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02.09.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, пенсіонерка, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 967509 від 12.08.2024 та постанови судді від 02.09.2024 вбачається, що 12.08.2024 приблизно о 18 год 50 хв на вул. Молодіжній у с. Кіреші Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 виражалася нецензурними словами в адресу ОСОБА_3 та кинула у його сторону камінь, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Аннишинець М. В. просить постанову суду від 02.09.2024 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Посилається на те, що поліцейський не дав можливості ОСОБА_1 належним чином викласти свої пояснення у протоколі, здійснив психологічний тиск щодо неї під час ознайомлення зі змістом протоколу та не роз`яснив їй права та обов`язки, а суд у порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу без участі сторони захисту, належним чином не повідомивши її про час та місце судового розгляду. У діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки її дії по відношенню до ОСОБА_3 , навіть за умови якщо вони вчинялися, мали місце виключно у відповідь на дії ОСОБА_3 щодо пошкодження належного їй майна житлового будинку та в результаті реалізації цивільного права на самозахист, а не через бажання самоствердитися за рахунок образи чи приниження іншої особи. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, а у протоколі не зазначено, про те, що нецензурною лайкою ОСОБА_1 був порушений громадський порядок чи спокій громадян. У протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення, хоча з матеріалів

-2-

справи вбачається, що такі були присутні на місці події. В ОСОБА_1 із сім`єю ОСОБА_4 існує тривалий конфлікт та неприязні відносини, пов`язані із земельним спором, а тому навіть вживання ОСОБА_1 нецензурної лексики під час розмови з ОСОБА_3 є проявом безкультур`я, а не мотивом хуліганських дій, що в свою чергу свідчить про те, що дії ОСОБА_5 , які ставляться їй у провину, не призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян. Жодних дій, які б містили в собі шкоду по відношення до суспільства, та які б порушували громадський порядок та спокій громадян, дестабілізували нормальні умови для праці і відпочинку людей у громадському місці, ОСОБА_1 не вчиняла, і при цьому, матеріали справи не містять доказів того, що під час події з боку ОСОБА_1 мали місце нецензурна лайка у громадському місці, образливе чіпляння до громадян, або інші подібні дії, що порушували громадський порядок та спокій громадян. Разом з тим, захисник стверджує, що подія мала місце на спільній земельній ділянці біля будинку ОСОБА_1 , що розташований по АДРЕСА_1 , що відповідно до норм чинного законодавства не є громадським місцем.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Аннишинця М. В., та потерпілого ОСОБА_3 , неявка яких з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Аннишинця М. В. та потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269, 271 КУпАП. При цьому, враховується заява захисника-адвоката Аннишинця М. В. про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга адвоката Аннишинець М. В. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

-3-

Відповідно до приписів частини другої статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтею 173 КУпАП розглядаються протягом доби.

Частиною першою статті 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Пункт 3 частини першої статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Проте, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, оскільки у матеріалах справи відсутня розписка ОСОБА_1 про отримання повістки про виклик до суду на 02.09.2024.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що така повістка взагалі створена та надіслана на адресу місця проживання ОСОБА_1 .

Довідка про доставку смс-повідомлення у даному випадку не підтверджує факт належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не подавала заяви про направлення їй повідомлень на номер мобільного телефону.

Крім того, ОСОБА_1 не було піддано приводу органами внутрішніх справа (Національною поліцією) відповідно до приписів частини другої статті 268 КУпАП.

Таким чином, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без участі ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про час і місце її розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 УпАП , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 967509 від 12.08.2024 вбачається, що 12.08.2024 приблизно о 18 год 50 хв на вул. Молодіжній у с. Кіреші Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 виражалася нецензурними словами в адресу ОСОБА_3 та кинула у його сторону камінь, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Зміст письмових пояснень ОСОБА_3 свідчить про те, що ввечері 12.08.2024 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_6 та працівників поліції виражалася в його адресу нецензурною лайкою і кинула в нього каменем.

З рапортів поліцейських СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Коліди Р. та Валантира М. від 21.08.2024 вбачається, що 12.08.2024 приблизно о 18 год 45 хв вони здійснили виїзд за повідомленням на лінію 102, ЄО № 7119 від 12.08.2024, за адресою АДРЕСА_1 , за фактом хуліганських дій сусідів заявниці ОСОБА_1 . Під час опитування осіб, причетних доданої події ОСОБА_1 кинула каменем у сторону ОСОБА_3 та виражалася в його адресу нецензурною лайкою у їхній присутності.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним

-4-

судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення поліцейський Коліда Р. М. був упереджений та необ`єктивний, і що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, оскільки у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено й жодних достовірних даних про те, що у потерпілого ОСОБА_3 та поліцейського Валантира М. були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні дій, про які зазначено у протоколі, зокрема виражанні нецензурною лайкою та киданні каменем у ОСОБА_3 в присутності поліцейських. Наявність таких даних також не підтверджується жодними доказами.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_1 із сім`єю ОСОБА_3 існує тривалий конфлікт та неприязні відносини, пов`язані із земельним спором, а тому навіть вживання ОСОБА_1 нецензурної лексики під час розмови з ОСОБА_3 є проявом безкультур`я, а не мотивом хуліганських дій, що в свою чергу свідчить про те, що дії ОСОБА_5 , які ставляться їй у провину, не призвели до порушення громадського порядку та спокою громадян, апеляційний суд визнає неприйнятними, оскільки такі не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При цьому, твердження сторони захисту про те, що дії ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 , навіть за умови якщо вони вчинялися, мали місце виключно у відповідь на дії ОСОБА_3 щодо пошкодження належного їй майна житлового будинку та в результаті реалізації цивільного права на самозахист, а не через бажання самоствердитися за рахунок образи чи приниження іншої особи, апеляційний суд визнає неспроможними і такими, що не мають будь-якого правового значення в доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, що також дає обґрунтовані підстави вважати про їх спрямованість на ухилення її від адміністративної відповідальності.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

-5-

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушений громадський порядок і прагне до цього.

Отже для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 дійсно порушила громадський порядок та спокій громадян, що виразилось у образі ОСОБА_3 нецензурною лайкою та киданні в нього каменем у присутності інших осіб, у тому числі працівників поліції. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що подія мала місце на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , тобто в населеному пункті та місцевості, де знаходяться житлові будинки та проживають і інші особи (сусіди).

Тому, доводи про те, що подія мала місце на спільній земельній ділянці біля будинку ОСОБА_1 , що розташований по АДРЕСА_1 , що відповідно до норм чинного законодавства не є громадським місцем, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Із цих підстав, неприйнятними і такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, а у протоколі не зазначено, про те, що нецензурною лайкою ОСОБА_1 був порушений громадський порядок чи спокій громадян. При цьому, апеляційний суд зазначає, що наявними у матеріалах справи та наведеними вище доказами беззаперечно підтверджено, що діями ОСОБА_1 був порушений громадський порядок та спокій громадян.

-6-

За таких обставин, неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що жодних дій, які б містили в собі шкоду по відношенню до суспільства, та які б порушували громадський порядок та спокій громадян, дестабілізували нормальні умови для праці і відпочинку людей у громадському місці, ОСОБА_1 не вчиняла і матеріали справи не містять доказів того, що під час події з боку ОСОБА_1 мали місце нецензурна лайка у громадському місці, образливе чіпляння до громадян, або інші подібні дії, що порушували громадський порядок та спокій громадян.

Додані стороною захисту додаткові докази у підтвердження факту наявності між сім`ями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 цивільного спору, свідчать про наявність між цими сім`ями земельного спору, а відповідно і неприязних відносин, однак це жодним чином не спростовує факту доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, яке мало місце у присутності поліцейських нецензурна лайка та кидання каменем у ОСОБА_3 .

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу свідчить про те, що такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відображені всі необхідні й передбачені цією нормою відомості та обставини, у тому числі викладена суть адміністративного правопорушення, яка підтверджує факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що додані до протоколу та наведені вище докази, яким дав обґрунтовану оцінку суд першої інстанції, та які перевірені апеляційним судом під час апеляційного перегляду справи, є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Той факт, що у протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення, хоча з матеріалів справи вбачається, що такі були присутні на місці події, жодним чином не спростує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину та не свідчить про таку невідповідність протоколу вимогам КУпАП, яка б слугувала підставами для визнання його недопустимим доказом та закриття провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

-7-

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з тих підстав, що справа була розглянута без участі правопорушника, участь якого була обов`язковою, а на момент апеляційного розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, то провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Аннишинця М. В. задовольнити частково.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02.09.2024 щодо ОСОБА_8 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - скасувати.

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя