РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 3/510/987/25

Справа № 510/1330/25

02 вересня 2025 року м. Рені Одеської області

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Гончарова-Парфьонова О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагірне Ренійського району Одеської області, громадянина України, одруженого, працюючого докером-механізатором РП «Орлівка», який зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

24 червня 2025 року о 15 годині 49 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Свято-Миколаївська у с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області, керував мопедом «Musstang», без державного номеру, не маючи права керування транспортними засобами.

Крім того, 10 серпня 2025 року о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , знову, без посвідчення водія, рухаючись по вул. Степова у с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області, керував транспортним засобом «Иж412», державний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 було повторно протягом року (притягався до адміністративної відповідальності постановою ББА № 258626 від 23 вересня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП) порушено вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину визнав та пояснив, що вимушений переміщатися на транспортних засобах, не маючи на це права, у зв`язку з тим, що у вечорі, після закінчення робочого дня, не рухається громадський транспорт з річного порту «Орлівка» до с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області.

Вина ОСОБА_1 , окрім повного визнання ним своєї вини, підтверджується й зібраними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 371571 від 24 червня 2025 року та серії ЕПР1 № 418805 від 10 серпня 2025 року, витягом на особу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 23 вересня 2024 року, довідкою про не отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами та відеозаписом з бодікамери.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року та його має бути піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, у матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо ідентифікації мопеда «Musstang», яким керував ОСОБА_1 24 червня 2025 року під час вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відсутність належної державної реєстрації транспортного засобу та не вилучення його під час припинення адміністративного правопорушення, роблять неможливим подальше оплатне вилучення мопеда «Musstang».

Що стосується транспортного засобу «Иж412», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 10 серпня 2025 року, то відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 418805 від 10 серпня 2025 року, він належить ОСОБА_2 , який не має відношення до вчинення адміністративного правопорушення.

Незважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія на право керування транспортним засобами, на час розгляду справи, ОСОБА_1 не видавалося, суд вважає доцільним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Виходячи із системного аналізу зазначеної норми, суд вважає, що правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керування транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 24 КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в окремих випадках, є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія чи позбавлених такого права, оскільки достатність їх теоретичних і практичних знань є сумнівною, а тому вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди є значно вищою, отже, попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у такому випадку, набуває особливого значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, 221, 268, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортних засобів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова