Житомирський апеляційний суд
Справа №293/100/25 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Номер провадження №33/4805/508/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сіренка Максима Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 22.01.2025 о 15 год 14 хв Горбулів, вул.Травнева, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Alkotest Drager або в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сіренко М.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, вказав, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Просив звернути увагу на те, що ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п.1.10 ПДР України, оскільки автомобілем не керував, автомобіль під його керуванням не зупинявся, працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який перебував неподалік автомобіля. Тому, його підзахисний мав усі законні підстави відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, на думку захисника, в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 з метою ухилення від огляду, тобто, об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не розкрита в повній мірі. Також послався на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227567 від 22.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 22.01.2025 о 15 год 14 хв Горбулів, вул.Травнева, 1, керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Alkotest Drager або в медичному закладі водій відмовився на портативний відеореєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до Черняхівської ТМО від 22.01.2025 (а.с.5); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 22.01.2025 (а.с.6-7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3914306 від 22.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4); відеозаписом обставин справи (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Як свідчить наявний в матеріалах справи відеозапис, ОСОБА_1 проінформований працівниками поліції про причини зупинки та про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте у подальшому відмовився від законної вимоги уповноваженої особи про проходження огляду на стан сп`яніння, як із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом. Останньому роз`яснені його права та обов`язки, суть інкримінованого правопорушення та повідомлено про відсторонення керування транспортним засобом.

З відеозапису вбачається, що порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, та ст.266 КУпАП працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Зміст протоколу підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині. Дії водія правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисника про відсутність доказів правомірності зупинки та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними. Останнім було вчинено порушення ПДР (зупинка транспортного засобу на перехресті п.15.9. ґ), яке сталося саме внаслідок керування транспортним засобом, за що його було притягнуто до відповідальності і винесена працівниками поліції постанова є чинною. Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначав, що керував транспортним засобом, будучи тверезим.

Сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі зібраних у матеріалах справи доказів у апеляційного суду не виникає.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення, оскільки водію інкриміновано порушення ним п.2.5 ПДР відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення учасників справи в суді апеляційної інстанції не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник, преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не мають.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сіренка Максима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич