Провадження № 33/824/1863/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника Вознюка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 27 жовтня 2024 року о 03-й годині 23 хвилини в м. Києві, просп. Бажана, 36 водій керував транспортним засобом «Ніссан Рог» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 ARJL 0310». Результат 1,70 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме не вказано згідно Інструкції, за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не зазначено, які саме ознаки сп`яніння були виявлені в останнього згідно Інструкції. А тому, при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Крім того, при розмові з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв, що не згоден з результатами огляду його на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, оскільки не вживав алкогольні напої, але поліцейські належним чином не відреагували на зазначене, чим порушили саму процедуру огляду на стан сп`яніння.

До того ж, в матеріалах справи відсутні будь - які відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я після його незгоди з результатами огляду.

Також, відео, яке є в матеріалах справи, не повне та не відтворює всю бесіду, яка на той час була.

Разом з цим, відео не містить інформації про надання ОСОБА_1 на підпис акту огляду на стан сп`яніння. Також, поліцейські самі по собі жодного разу не спитали чи згоден він з результатами огляду.

Відтак, на думку сторони захисту, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази щодо скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення правопорушника та його захисника, дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 159901 від 27 жовтня 2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 .. Будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу ОСОБА_1 не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 1);

- в результаті тесту приладу Драгер від 27.10.2024 відповідно до якого результат тесту складає 1,70 %о (а.с. 2);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 1,70 %о (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки не був згоден з її результатом - є безпідставними. Так, із відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, дізнавшись від поліцейських, що результат даного огляду 1,70 %о, не заперечував як проти результату огляду так і проти того, що щодо нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції були порушені принцип безпосередності дослідження доказів, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді. Так, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах провадження докази та надав їм відповідну оцінку.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 04 лютого 2025 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.А. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко