ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/447/25 Справа № 705/4219/25 Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 16.07.2025 р., якою

ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, військовослужбо-вець ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., звільнений від стягнення судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 13.07.2025 р. о 19:00 год. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 перебував на території ВЧ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалося в різкому запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці. Обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) він виконував у нетверезому стані. 13.07.2025 р. о 19:24 год. ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння в приміщенні групи ВСП Черкаського ЗВВСП з використанням технічного приладу Алконт-М № 00243-15, результат 2,28 ‰, при допустимій нормі 0,2 ‰.

Не заперечуючи фактичних обстави справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скарга, в якій він просить замінити призначене стягнення у виді штрафу на стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Своє прохання обґрунтовує тим, що він визнавав свою провину, але призначене адмінстягнення у виді штрафу є надмірним тягарем, оскільки з грошовим утримання 22 000 грн. стягнення у сумі 17 000 грн. є значною сумою, крім того він раніше двічі притягнутий до адмінвідповідальності з накладенням штрафу, також на його утриманні перебуває неповнолітня донька, він не має фінансової можливості сплатити призначене адмінстягнення.

Правопорушник ОСОБА_1 електронною поштою подав суду заяву про розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

В матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт виконання солдатом ОСОБА_1 обов`язків військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) у нетверезому стані. Фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 3 ст. 17220 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адмінстягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 17220 КУпАП в мінімальному розмірі, його розмір відповідає вимогам ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адмінправопорушення, а тому з врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни в частині накладення стягнення відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті КУпАП, воно не може бути посилено. Таким чином, враховуючи, що стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, відповідно до ст. 24 КУпАП, є найсуворішим видом стягнення та більш суворим чим стягнення у виді штрафу, а закон прямо забороняє посилювати стягнення під час апеляційного перегляду судових рішень, то апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адмінправопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адмінстягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, відповідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, судовий збір не стягненням, а тому апеляційний суд не позбавлений права під час апеляційного перегляду справи вирішити питання про стягнення судового збору з винної особи і це не буде порушенням вимог ч. 9 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Однак, для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 р. у справі №640/7310/19.

Системний аналіз ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» приводить апеляційний суд до висновку, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, однак не звільняються від обов`язку сплатити судовий збір в разі накладення адмінстягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 16.07.2025 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів, що становить 17 000 грн. залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.