Справа № 165/446/24 Провадження №33/802/142/25 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Улибіна-Вельгуса В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 21 січня 2024 року о 20 год. 07 хв. по бульвару Шевченка, 12 у місті Нововолинську керував автомобілем марки "Порш Каєн", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, від проходження у встановленому законом порядку огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що зупинки була безпідставна. Вказує на те, що в даній справі не відбулось своєчасного сповіщення учасників справи про розгляд справи. Зазначає на те, що посилання суду на те, що подача захисником клопотання переслідувало мету штучного затягування строків передбачених ч.6 ст.38 КУпАП є необґрунтованими, оскільки клопотання акцентувало увагу суду на невиконанні всіх п`яти постанов суду про необхідність дотримання вимог ст.256 КУпАП, невиконання органом поліції п`яти постанов суду про до оформлення матеріалів стало причиною затягування строків, скільки саме поліція яку суд зобов`язав надати певні матеріали не робила цього протягом майже року Просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Улибіна-Вельгуса В.В., який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, захисник Улибін-Вельгус В.В. 17 січня 2025 року подав клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання та зазначив, що від родичів ОСОБА_1 надійшло в той же день повідомлення, що останнього було екстрено госпіталізовано до КНП "Нововолинська ЦМЛ" автомобілем швидкої допомоги, просив надіслати запит до КП «Нововолинська ЦМЛ» щодо підтвердження госпіталізації ОСОБА_1 та відкласти розгляд справи (а.с.78-80).

Однак, 17 січня 2025 року місцевий суд не прийняв клопотання захисника до уваги, не перевірив обставин вказаних у клопотанні та розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без його участі та його захисника.

За таких обставин, враховуючи те, що захисник подав клопотання про відкладення справи у зв`язку з госпіталізацією ОСОБА_1 на стаціонарне лікування, що підтверджується листом від КНП «Нововолинська ЦМЛ» в якому зазначено, що ОСОБА_1 у січні 2025 року дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні з 17.01.2025 по 23.01.2025 (а.с.107), останній не був присутній під час розгляду справи місцевим судом, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, та відновлення порушеного права ОСОБА_1 ..

Посилання місцевого суду на те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, є безпідставними, адже суду було подано клопотання про відкладення розгляду у зв`язку із госпіталізацією ОСОБА_1 (а.с.78-80). А твердження суду про закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП є необґрунтованими, адже строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 збігали 21.01.2025, а не 17.01.2025.

Тому суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодним чином не перевірив інформації про госпіталізацію ОСОБА_1 на стаціонарне лікування до медичного закладу.

При цьому слід звернути увагу, що суд першої інстанції 03.07.2024, 12.09.2024, 01.10.2024, 27.11.2024, 06.01.2025, тобто п`ять разів направляв матеріали справи щодо ОСОБА_1 до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області для додаткового оформлення (а.с.25, 29, 37, 40, 65). Постанови були мотивовані тим, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування, та не долучені характеризуючи дані про його особу.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 21 січня 2024 року о 20 год. 07 хв. по бульвару Шевченка, 12 у місті Нововолинську керував автомобілем марки "Порш Каєн", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя, від проходження у встановленому законом порядку огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №003267 від 21.01.2024 (а.с.1), рапортом (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеофайлами, які знаходяться на DVD-R дисках (а.с.69), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, які перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Згідно відеозапису з бодікамери працівника поліції, після зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , останній виходить з автомобіля, працівник поліції виявив в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої. Поліцейський неодноразово пропонував йому пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 ст.63 Конституції України та його права, передбачені ст.268 КУпАП, повідомляє, що причиною зупинки керованого ним автомобіля була відсутність переднього бампера на керованим ним автомобілі. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не дає відповіді та каже, що треба ще почекати. В подальшому працівник поліції роз`яснює останньому наслідки відмови ним від проходження тестування (п.2.5 ПДР України), так виявлення тестуванням перебування ним у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9"а" ПДР України). Згодом ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. Йому було повідомлена про те, що він відсторонений від керування та запропоновано йому замкнути свій автомобіль та проїхати в поліцейському автомобілі в лікарню, на що той каже, що автомобіль без нагляду не залишить, що хоче викликати, свою дружину, щоб вона забрала автомобіль, телефонує. Через деякий час працівник поліції пропонує проїхати в лікарню для проходження освідування, на що ОСОБА_1 відмовляється. На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 голосно та чітко неодноразово відмовляється (а.с.16).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, є необґрунтованими, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після зупинення транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 працівник поліції повідомив, що його було зупинено, скільки відсутній передній бампер на автомобілі. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя.

Більше того, ОСОБА_1 сам підтвердив, що вживав алкогольні напої.

Також, апеляційний суд зазначає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза межами, встановленого Законом, строку.

Положеннями ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно норм п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 21 січня 2024 року та ще до надходження справи до апеляційного суду (30.01.2025) закінчились строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 17 січня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов