Справа № 462/6096/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відповідно до протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 30.07.2025 року близько 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру без нанесення тілесних ушкоджень, а саме ображав, погрожував фізичною розправою, штовхав, шарпав свою колишню дружину чим з її слів завдав шкоди її ментальному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Разом із тим, на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносного однієї і тої ж особи ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, яке мало місце 30.07.2025 року близько 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно сина психологічного характеру, а саме ображав словесно, погрожував фізичною розправою та плюнув в обличчя, чим своїми діями завдав шкоди психологічному здоров`ю сина, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.09.2025 року розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 173-2 КУпАП справа №462/6096/25 та ч.3 ст. 173-2 КУпАП, справа №462/6095/25 вчинені ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження за номером 462/6096/25 провадження 3/462/2417/25.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З огляду на строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчиненого повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до копії постанови суду у справі №462/4179/25 ОСОБА_1 24.06.2025 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, підтверджується:

-протоколами про адміністративне правопорушення серія ВАД №479662, 479661 від 30.07.2025 року;

-копією заяви ОСОБА_2 від 30.07.2025 р.;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 30.07.2025 р.;

-формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.07.2025 року, згідно яких визначено низький рівень небезпеки;

-копією постанови від 24.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

-копією термінового заборонного припису від 30.07.2025 р.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості та не навів докази, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення, не подав клопотань про витребування доказів, допит свідків тощо.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан,дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень, 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць