ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2212/25 Справа № 202/5726/25 Суддя у 1-й інстанції - Недобитюк Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М.,

за участю

захисника адвоката Полянчука В.Б.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника адвоката Полянчука В.Б., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра 14 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

в с т а н о в и л а :

постановою Індустріального районного суду міста Дніпра 14 липня 2025 року встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №982754 від 15.05.2025 водій ОСОБА_1 15.05.2025 о 10:18 за адресую: Донецька область, Краматорський район, Лиманська ОТГ, с. Яцьківка, вул. Свободи, біля будинку № 58А, керував т/з Toyota RАV4 н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Водій пройшов на місці тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер з результатом 0,61% (проміле), та був направлений до Медичного центру щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно висновку-підтвердження лікаря за № 303 від 15.05.2025.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Полянчук В.Б., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення або за аналогією закону, засотувати положення ст. 69 КК України та призначити стягнення без позбавлення права керування транспортним засобом.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що направлення на огляд водія є законним лише за наявності ознак сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейський не зазначає жодних ознак сп`яніння. Зауважує, що на місці зупинки поліцейський озвучив одні ознаки, а в акті зазначив інші. При цьому, як вбачається відеозапису, у ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння, під час спілкування з лікарем наркологом зазначає, що вживає препарат, сироп від кашлю. Зважаючи на відсутність ознак сп`яніння, направлення його на огляд є безпідставним.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений 15.05.2025 року, огляд проведений 15.05.2025 року, при цьому лікар нарколог зазначив, що висновок буде складений 21.05.2025 року, а сам висновок від 19.05.2025 року, а тому протокол складений з порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції, та є недопустимим. Крім того, результати висновку, які складені через 5 днів, в порушення вимог закону, також є недопустимим доказом. Крім того, ОСОБА_1 не був ознайомлений з висновком, в порушення вимог Закону.

Наголошує, що відповідно до чеку Драгер, останнє калібрування було здійснене 30.07.2024 року, тобто поза межами 6 місячного терміну необхідного для проведення калібрування приладу, що ставить під сумнів достовірність результатів.

Зауважує, що працівники поліції здійснювали відео фіксацію з порушенням вимог Інструкції, скільки примусово вимикали реєстратори та не фіксували усі обставини події, тому відеозапис поліцейських є недопустимим доказом.

Крім того, в порушення вимог Інструкції ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом.

Наголошує, що в день зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, тому діяв у стані крайньої необхідності, оскільки невиконання своїх обов`язків, як військовослужбовця, є кримінально караним, що звільняє останнього від відповідальності.

Стверджує, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що повідомив працівників поліції, то його огляд повинен відбуватись відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу на посаді водія інженерно-саперного відділення. В матеріалах справи міститься клопотання військової частини про не позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом. У зв`язку із чим, є можливим застосувати аналогію та не позбавляти права керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; вислухавши думку учасників судового розгляду; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, суддею Індустріального районного суду міста Дніпра, не встановлено обставин справи, в оскаржуваному рішенні лише наявне посилання на протокол про адміністративне правопорушення. В своїй мотивувальній частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення. Взагалі не зазначено обставин, які безпосередньо встановлені судом, а викладені лише відповідно до протоколу.

Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті іншими. Незважаючи на те, чи така попередня діяльність має офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатись в тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, в наявності. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитись наданими фактами без їх власної оцінки.

З огляду на зазначене, такі істотні порушення тягнуть за собою скасування судового рішення та постановлення нової постанови судом апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №982754 від 15.05.2025 року, доданий рапорт щодо обставин складання протоколу; чек-лист тесту «Драгер» на стан сп`яніння; медичний висновок №303; відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Дослідивши матеріали апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18 сформулювала такі висновки. Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки, суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду окремо зазначає, що процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які полягають у фіксації адміністративного правопорушення, можуть бути оцінені на предмет відповідності закону чи іншому нормативному акту судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оцінка таких дій без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності сукупно з іншими доказами є неможливою.

Аналізуючи викладене, уповноважені особи складають протокол про адміністративне правопорушення вже за подіями, які відбулись, тобто фіксують вчинене правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 303 складений та затверджений 19.05.2025 року, при цьому огляд ОСОБА_1 та початок складання висновку відбулись 15.05.2025 року.

Отже, достовірні відомості щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з`явились з моменту належного оформлення медичного висновку 19.05.2025 року.

Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, складений 15.05.2025 року, із посиланням на вказаний медичний висновок №303, тобто до дати остаточного складання вказаного висновку 19.05.2025 року, тобто до належного і достовірного встановлення всіх елементів складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки містить такі фактичні обставини, які на час складання протоколу, ще не наступили, тобто в протоколі наведені дані, яких на час складання, уповноваженими особами встановлено не було.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та виходячи з матеріалів наданих для розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення саме в час його складання 15.05.2025 року.

Отже, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля.

Допущенні посадовою особою порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суддя не може самостійно вносити зміни, доповнення або виправлення до протоколу про адміністративне правопорушення, адже це є недопустимим і порушує принцип рівності сторін та права особи на захист. Суддя повинен розглядати справу на основі матеріалів, наданих йому, і не може перебирати на себе функції органу, який складав протокол.

Отже, апеляційним судом встановлено порушення поліцейськими порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів.

Інших доказів наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника адвоката Полянчука В.Б., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 14 липня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА