Провадження № 3/127/2859/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 25.08.1998, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.04.2025 о 14:30 год. в м. Вінниці на вул. Немирівське шосе, керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився у присутності лікаря нарколога в комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Висновком № 0227 - позитивний, за результатом якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп?яніння, через вживання наркотичної речовини метадон. Огляд здійснювався при безперервній відеофіксації на портативний відеореєстратор.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі заперечував повністю та підтримував лінію захисту захисника.

У судовому засіданні захисник Люлик Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні заперечував, оскільки вважає, що висновок медичного огляду № 0227 не є підтвердженням наявності у ОСОБА_1 виявлених наркотичних речовин, оскільки не було проведене контрольне дослідження, а тому просив призначити судово-медичну таксикологічну експертизу для отримання вірного результату. Крім того, захисник Люлик Р.І. заявив клопотання про закриття провадження, оскільки експрес - тест на виявлення наркотичних речовин не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Люлика Р.І., суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300422 від 14.04.2025 слідує, що ОСОБА_1 14.04.2025 о 14:30 год. в м. Вінниці на вул. Немирівське шосе, керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у присутності лікаря нарколога в комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради».

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 (справа № 824/1164/18-а) виснував, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з абзацом 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Отже, протоколом серії ЕПР1 № 300422 від 14.04.2025 підтверджується наявність події адміністративного правопорушення та вказаний протокол був складений у чіткій відповідності до вимог КУпАП.

Відповідно до п. 8.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В наслідок чого, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, що підтверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0227 від 14.04.2025 та перебував у стані наркотичного сп`яніння в наслідок вживання наркотичної речовини метадон.

Щодо зауваження сторони захисту про неналежний доказ експрес-тесту, то суд зауважує, що згідно з п. 4 розділу III Інструкції №1452/735 метою огляду у закладах охорони здоров`я є наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи, а відповідно до п. 8 Інструкції метою лабораторного дослідження є не встановлення стану сп`яніння, а виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

У даному випадку, водій надав біологічне середовище (сечу), йому було надано експерт-тест для перевірки цілісності пакування, роз`яснено принцип дії цього тесту. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження було відібрано у ОСОБА_1 та відразу використано для проведення дослідження за допомогою експрес-тесту, результат позитивний на наявність наркотичної речовини у сечі. Надалі лікарем надано висновок, де констатовано перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись також клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає. Клінічні дані в поєднанні із результатом тесту дають можливість лікарю визначити чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що вищезазначений висновок лікаря не оскаржувався ОСОБА_1 з підстав його неповноти або неправильності, а тому ОСОБА_1 на той момент не заперечував, щодо результату даного висновку № 0227 від 14.04.2025.

Крім того, на спростування клопотань захисника Люлика Р.І. про проведення судово-медичну таксикологічну експертизу, суд звертає увагу, що якість біологічного матеріалу для лабораторного дослідження значною мірою залежить від типу матеріалу та умов його зберігання, оскільки протягом часу у відліку 90 днів, відбуваються незворотні зміни, що можуть спотворити результати. Деякі типи зразків, як кров, сеча, зберігаються значно менше, а деякі компоненти можуть випадати в осад або змінювати свій стан, що впливає на результати дослідження, а тому доцільності у проведені даної експертизи немає.

Однак ОСОБА_1 , будучи не згоден із результатом експрес -тесту міг висловити свої зауваження щодо даного медичного висновку, або ж його знову ж таки оскаржити, тим самим зробивше все можливе для доведеності своєї невинуватості, але ОСОБА_1 та його захисник вирішили оспорювати результати медичного висновку лише після того, як даний протокол потрапив на розгляд у суд.

Згідно рапорту працівника поліції Дембовського В. встановлено, що під час несення ним служби на блокпосту 14.04.2025 близько 14:30 год., у м. Вінниця на вул. Немирівське шосе, 213а, було зупинено транспортний засіб «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , під час перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» погодився, тому було викликано для доставлення та освідування ОСОБА_1 екіпаж «Басма 127».

Згідно довідки від 15.04.2025 посвідчення водія ОСОБА_1 НОМЕР_4 , видане 27.10.2004 було вилучено 19.08.2024 поліцейським відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області під час документування адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Справу за № 128/3427/24 було призначено на 29.05.2025 у Вінницькому районному суді Вінницької області.

Отже, варто зазначити, що стосовно ОСОБА_1 раніше було складено протокол за тими самими підставами, а саме ознаками наркотичного сп`яніння. Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 (справа № 824/1164/18?а) виснував, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто ОСОБА_1 своїми діями підтверджує, що належних висновків для себе не робить, оскільки є підстави вважати, що він зловживає наркотичними засобами.

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з «боді-камери», долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що працівниками поліції на блокпосту, що знаходиться на вул. Немирівське шосе, був зупинений транспортний засіб «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився та був доставлений до «Центру терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», де пройшов огляд, результат позитивний (метадон), після чого працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 права та доставлено до його транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 , зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм Закону.

Отже, суд оцінює докази у сукупності та внутрішньому переконанні, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному дослідженні доказів, що наявні у матеріалах справи.

Крім того, суд відмовив захиснику ОСОБА_2 у проведені судово-медичної таксикологічну експертизи, оскільки доцільність проведення даного дослідження відсутня та наявність у матеріалах справи висновку про проведення медичного огляду достатньо. Після чого захисником ОСОБА_2 було знову подано клопотання про проведення судово-медичну таксикологічну експертизу, на що суд знову ж таки відмовив у клопотанні захисника Люлика Р.І., мотивуючи це тим ж самим обставинами. Натомість захисник Люлик Р.І. заявив клопотання про відвід головуючому у справі, бо був не задоволений рішенням суду та вказав, що вже неодноразово даний склад суду відмовляє йому у його тотожних клопотаннях, у заявленому захисником Люликом Р.І. відводі було відмовлено.

Суд вважає, що дані дії правопорушника та його захисника спрямовані на затягування розгляду справи, а саме подача клопотань про проведення судово-медичну таксикологічну експертизу, заявами про відкладення розгляду справи, заявою про відвід головуючого судді.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Огляд на стан сп`яніння у проводився у встановленому законом порядку, зафіксований відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя: