Справа № 367/4285/25
Провадження №3/367/1517/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О.,

за участі представника особи, стосовно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, адвоката Хомік О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за статтями 124 та частиною третьою статті 126 КУпАП, -

установив:

у квітні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшли справи з протоколами (серія ЕПР 1 №294919 від 09.04.2025 та серія ЕПР 1 №294925 від 09.04.2025) стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та частиною третьою статті 126 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані справи передані для розгляду судді Білогруд О.О.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.04.2025 серії ЕПР1 №294919, 09.04.2025 близько 05:40 на 22 км 850 м автодороги М-07 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки MAN , номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху та перестроюванні, не переконався, що це буде безпечно, не надав дорогу транспортному засобу марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі на яку мав намір перестроїтися, внаслідок чого трапилося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив пункт 10.1 та пункт 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: «пункт 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» «пункт 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч». Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.04.2025 серії ЕПР1 № 294925, 09.04.2025 близько 05:40 на 22 км 850 м автодороги М-07 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки MAN, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому був обмежений у праві керування транспортними засобами (виконавче провадження №4207811 від 22.03.2018 Пологівський районний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області), чим порушив статтю 15 Закону України «Про дорожній рух». Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною третьою статті 126 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Таким чином справи стосовно ОСОБА_1 з протоколами серія ЕПР1 №294919 від 09.04.2025 та серії ЕПР1 №294925 від 09.04.2025 слід об`єднати в одне провадження та розглядати в одному судовому засіданні, присвоївши єдиний унікальний номер №367/4285/25 (провадження №3/367/1517/2025).

У судовому засіданні 30.04.2025 ОСОБА_1 зазначив, що, дійсно, 09.04.2025 трапилася дорожньо-транспортна пригода за його участі та участі транспортного засобу марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Фактично вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди він визнає. Однак вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП не визнає, оскільки про наявність постанови державного виконавця він не знав, про обмеження не здогадувався. У період з 2018 працював водієм, з того часу його неодноразово зупиняли працівники поліції, однак будь-яких претензій до нього не було. Крім того, оскільки він працює постійно, то заборгованості зі сплати аліментів не допускав, завжди оплачував вчасно. Також просив врахувати, що з 2022 року перебував на тимчасово окупованій території України і лише у 2025 році вдалося виїхати, на разі він не має постійного місця проживання. На разі, він звернувся до органів державної виконавчої служби, однак оскільки відділ ДВС, яким встановлено обмеження права керування транспортним засобами, розташований на тимчасово окупованій території, то відповіді отримати не встиг, просив відкласти з метою уточнення відомостей.

У зв`язку з укладенням договору про надання правничої допомоги та вступ у справу захисника засідання 27.05.2025 відкладено. 27.05.2025 через канцелярію суду подано позицію сторони захисту у виді заяві, у якій зазначено таке. Тривалий час, зокрема з 2019 до 2024 ОСОБА_1 працював водієм, однак жодним чином не був повідомлений, що він має обмеження у праві керуванні транспортним засобом. Про наявність виконавчого провадження про стягнення аліментів ОСОБА_1 знав, надавав у матеріали підтвердження оплати відповідних коштів. На даний час Пологівський ВДВС в зоні окупації, як і будь-які документи на підтвердження оплати аліментів. ОСОБА_1 з метою своєчасної оплати аліментів та забезпечення себе фінансово влаштувався водієм і наразі це його єдине джерело доходів. Покликаючись на положення Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, КупАП, захисник просила закрити провадження у справі у частині притягнення до відповідальності за частиною третьою статті 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю суб`єктивної сторони складу правопорушення і як наслідок самого складу правопорушення. До заяви долучено копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію наказу про звільнення у 2024 році, копію адвокатського запиту до ВДВС у Запорізькій області, копію довідки про працевлаштування ОСОБА_1 .

02.07.2025 заявою захисником ОСОБА_1 адвокатом Хомік О.В. долучено копію адвокатського запиту та відповіді на нього з ТОВ «Гранд Транс Інвест» з довідкою про доходи та утримання аліментів, розрахунок стягнень аліментів, пояснювальною запискою та наказом; адвокатський запит та підтвердження отримання відділо примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області ПМУ МЮ (м.Одеса); відповідь на попередній адвокатський запит.

У судовому засіданні 04.07.2025 ОСОБА_3 зазначила, що вину у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилася дорожньо-транспортна пригода ОСОБА_1 визнає повністю за обставин зазначених у протоколі та схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. Однак про наявність обмежень управі керуванні транспортних засобів, встановлених державним виконавцем, ОСОБА_1 не знав, тому не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП. На сьогодні діти є повнолітніми, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Указані вище обставини виключають склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП. Тому підтримала раніше подане клопотання та просила закрити провадження у цій частині.

Вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами) передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 указаних Правил визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія ЕПР 1 № 294919, складеного 09.04.2025 о 07:47), схемою місця ДТП серії ЄО 10981, складеною 09.04.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудних боді-камер поліцейського, а також поясненнями ОСОБА_1 та його представника у суді.

Клопотання про відшкодування завданої майнової шкоди в межах даного судового провадження в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії правопорушника слід кваліфікувати за статтею 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Щодо інкримінування порушення законодавства, внаслідок чого складено адміністративний протокол за частиною третьою статті 126 КУпАП, судом ураховується таке.

Відповідно до частини десятої статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною третьою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, також долучено копію постанови державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.03.2018 у ВП №4207811 про встановлення боржнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом до погашення ним повної заборгованості зі сплати аліментів на підставі рішення суду.

За приписами частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з положеннями частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною першою статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог частини третьої статті 126 КУпАП.

Відповідальність за частиною третьою статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Всупереч викладеному, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294925 від 09.04.2025 та додані до нього матеріали, не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, а саме: про те, що ОСОБА_4 знав про накладене на нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

Також судом враховується, що стороною захисту надано суду довідки з місця попередньої роботи ОСОБА_1 про те, що аліменти відраховувалися з його заробітної плати роботодавцем на підставі рішення суду, а відділ ВДВС постановою якого встановлено указане обмеження перебувало на території, що на сьогодні є тимчасово окупованою територією України.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Частина дев`ята статті 71 цього Закону вказує, що вмотивована постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня їх внесення.

Однак, в копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не зазначено жодних відомостей щодо виконання державним виконавцем вимог статей 28 та 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відсутнє підтвердження того, що на час скоєння адміністративного правопорушення 09.04.2025 указане виконавче провадження ВП №4207811 не є закритим і зазначене обмеження діє, а не було скасоване, враховуючи, що діти на момент 09.04.2025 є повнолітніми. Також судом враховується, що захисником долучено до матеріалів справи долучено копію постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 28.09.2020 у справі №328/1849/20 за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП. Тобто після складення постанови державним виконавцем 22.03.2018 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення уповноваженими працівниками поліції, однак про складення при цьому протоколу за частиною третьою статті 126 КУпАП відомості відсутні.

Судом також зауважується і як зазначалося вище обов`язок щодо збирання доказів та доведення їх належності та допустимості відповідно до статті 251 КУпАП покладено на органи, які складають відповідні протоколи. Додаткових клопотань про витребування доказів судом заявлено не було. При цьому, зібрання відповідних доказів судом самостійно є порушенням права на змагальність та захист особи у судовому проваджені.

Дослідженими матеріали справи, а також, виходячи з пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, судом не убачається умислу на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.

Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені доказами у передбаченому законодавством порядку, належних, допустимих та достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП працівниками поліції суду не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, надавши оцінку зібраним у справі доказам, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №294925 від 09.04.2025 та додані до нього матеріали не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 126 КУпАП.

Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Пол та ОдрейЕдвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99)», в якому судом зазначено, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не убачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 129Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому Законом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у КУпАП таких засад, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у статті 62 Конституції України.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 284КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених статею 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи, відповідно до статті 252 КУпАП, надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення ОСОБА_1 вимог частиною третьою статті 126 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, тому провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247КУпАП підлягає закриттю.

При накладенні адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність, - суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь вини та його ставлення до вчиненого, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 028 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 605 гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 не повідомляв про наявність підстав, які надають право на пільги щодо сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з нього на користь держави у загальному порядку.

Керуючись статтями 124, 126, 221, 247, 251, 283 та 284 КУпАП, суддя

постановив:

справи про адміністративні правопорушення №367/4285/25 (провадження №3/367/1517/2025) та №367/4286/25 (провадження №3/367/1518/2025) об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер № 367/4285/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя О.О. Білогруд