ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/721/25

Провадження № 33/820/575/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

захисника Антонюка І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференціїапеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 26.04.2025 о 18 год. 25 хв. в м. Дунаївці, вул. Дунайгородська, 33 ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz 190 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився згідно чинного законодавства в медичному закладі, а саме КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня, висновок №40, показник приладу 0,71%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строку на апеляційне оскарження, постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову отримав лише 24.07.2025 року.

Зазначає, що постанова Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року єнезаконною у зв`язку із неповним з?ясуванням судом першої інстанції обставин справи, неповним дослідження доказів, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушенням норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

ОСОБА_1 вказав, що його захисником адвокатом Антонюком І.В. у суді першої інстанції було зазначено, що відомості, які зазначені у висновку, на підставі огляду на стан алкогольного сп?яніння, не відповідають дійсності, а тому акт огляду на стан алкогольного сп?яніння підлягає сумніву та не може братись за істину, разом з тим протокол про вчинення адміністративного правопорушення є неналежно оформленим та зазначеніу ньому відомості не відповідають дійсності, мають розбіжності з іншими даними, що містяться у матеріалах справи.

Зокрема,за результатом проведеного огляду на місці зупинки, прилад після вимірювання показав стан сп?яніння 0,89 проміле, дані було зафіксовано у друкованому тесті приладу та у акті огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а в протоколі про адміністративне правопорушення №312633 працівником поліції зазначено показник 0,71 проміле.

Окрім того, після незгоди з результатами проведення огляду на місці зупинки, було проведено повторний огляд у КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня», де після проведення лікарем огляду на стан алкогольного сп?яніння, показник приладу 0,71 проміле, що зафіксовано у висновку медичного огляду № 40, який також підлягає сумніву, оскільки показники двох оглядів дали різний результат та дата, яка була зазначена у медичному висновку не відповідала дійсності, тобто огляд за допомогою приладу Drager відбувся о 18 год. 54 хв., а медичний огляд відбувся о 17.00 год., що є неможливим та різниться з даними, що є у матеріалах справи.

На підставі цього, ОСОБА_1 вважає, що суд свідомо не взяв до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення №312633 від 26.04.2025 року та медичний висновок № 40 було складено з порушенням та дані, що містяться у них не відповідають дійсності, що ставить під сумнів їх законність, тобто судом першої інстанції не в повному обсязі з?ясовано усі обставини справи та досліджено докази, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, та порушив норми матеріального та процесуального права при розгляді справи.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поважних причин неявки не повідомив, що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22липня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Антонюка І.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиною п`ятою статті 7тачастиною першою статті 287цього Кодексу, протягомдесяти днівз днявинесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно доприписів ст.285КУпАП постановаоголошується негайнопісля закінченнярозгляду справи.Копія постановипротягом трьохднів вручаєтьсяабо висилаєтьсяособі,щодо якоїїї винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні 22 липня 2025 року присутній не був, 04 серпня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся досуду запеляційною скаргоюна постановусудді Дунаєвецького районного суду Хмельницькоїобласті від 22 липня 2025 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 24.07.2025 року.

Таким чином, апеляційний судвизнає наведенівище обставиниповажними причинами пропуску строкуапеляційного оскарженнята,враховуючи,що такий пропуск не є значним, судовий розглядбуло проведено у відсутності ОСОБА_1 ,з метоюефективного таналежного забезпеченняправа особина доступдо правосуддя,необхідно поновитиапелянту строкапеляційного оскарженняпостанови суддіДунаєвецькогорайонногосуду Хмельницькоїобластівід 22 липня 2025 року.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, у ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченими статтями 283-284 КУпАП, та справу суддею суду першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

У ході судового розгляду встановлено, що 26.04.2025 о 18 год. 25 хв. в м. Дунаївціпо вул. Дунайгородська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312633 від 26.04.2025 (а/с 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (результат 0,89% проміле) (а/с 3), роздруківкою спеціального технічного приладу DragerAlcotest 6810, результат 0,89% проміле, тест №1501 (а/с 2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №40 (висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння) (а/с 5), розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 26.04.2025 (а/с 4), розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України від 26.04.2025 (а/с 7), копією постанови серії ЕНА №4590943 від 26.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що підтверджує причину зупинки (а/с 8), довідками інспектора САП та відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського, що здійснював оформлення вчиненого правопорушення (а/с 10-13).

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26 квітня 2025 року не оскаржується.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з поміж іншого зазначається про те, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано усі обставини справи, а докази, які наявні в матеріалах справи не є належними та допустимими.

Однак вважаю, що ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування постанови судді та закриття провадження, з огляду на наступне.

Під час перевірки документів працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Зі змісту статті 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За змістом розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗУкраїни від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція№ 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не ухилявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд за допомогою технічного засобу, огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735. Внаслідок цього огляду зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в об`ємі 0,89‰, що значно перевищує дозволену законодавством норму (а/с 2).

Після повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він не погоджується з результатами проведеного огляду та бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я, працівники поліції склали направлення й доставили ОСОБА_3 до КНП «Дунаєвецькабагатопрофільна лікарня», де за результатами проведеного огляду лікарем був складений Висновок №40 про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння(а/с 5 ).

Отже, окреслені обставини у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з дослідженими матеріалами справи та відеозаписами, поліцейськими не було допущено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що різниця результатів проведених оглядів на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладіставить під сумнів законність цих оглядів, є неспроможними.

В цій частині погоджуюсь із висновком суду першої інстанції, що розбіжність результатів оглядуна визначення стану алкогольного сп`яніння, не спростовує самого факту наявності алкоголю в організмі водія під час керування автомобілем, оскільки показник алкоголю, за результатами проведеного огляду в медичному закладі складає 0,71‰, що перевищує допустиму норму.

Щодо твердження захисника про те, що прилад Драгер показав стан сп`яніння ОСОБА_1 0,89 ‰, а в протоколі працівником поліції зазначено 0,71 ‰, то у разу незгоди водія зрезультатами проведеного огляду на місці зупинки та при проходженні водієм огляду в закладі охорони здоров`я, працівники поліції в протоколі зазначають результат саме за висновком лікаря, тобто саме 0,71‰.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у присутності лікаря та працівника поліції у медичному закладі пройшов огляд та зафіксований стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з позитивним результатом саме 0,71‰.

Як вбачається з матеріалів справи, після виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , останній пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки. Не погодившись з результатом, було повторно проведено огляд у медичному закладі, а саме КНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня», яка входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації.

За результатами проведеного огляду лікарем був складений Висновок №40 про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а/с 5).

Наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння є належним доказом, оскільки він був отриманий з додержанням процесуальної процедури, не суперечить фактичним обставинам справи та іншим доказам по справі.

Посилання у апеляційній скарзі на невідповідність зазначеного у висновку щодо результатів медичного огляду часу проведення такого огляду не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки описка лікаря у Висновку №40 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у часі проведення огляду не є підставою для визнання такого Висновку неналежним доказом.

Крім того, як вбачається з переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису, під час складання висновку №40 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та підписання його ОСОБА_1 , поліцейський зазначає час підписання та з телефону поліцейського вбачається, що цей висновок складено та надано на підпис водієві о 19.07, що також підтверджує, що зазначенийу висновку час є опискою.

Також водій наділений правом на оскарження висновку за результатами медичного огляду, яке передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, наступними з змінами.

Доказів на спростуванняобставин, зазначених у ВисновкуКНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння №40 від 26.04.2025 рокусуду надано не було, не надано доказів оскарження стороною захисту вищевказаного висновку лікаря з підстав його неповноти або неправильності, на момент апеляційного розгляду висновок не скасований, не визнано дії лікаря щодо його складання незаконними.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог закону й існують підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, з дотриманням передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року.

Апеляційну скаргуособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову суддіДунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя