ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1852/25 Справа № 199/4231/25 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Бабенко О.А.,

апеляційну скаргу адвоката Бабенко О.А., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року встановлено, що 23.03.2025 року приблизно об 10-10 год. в м. Добропілля, вул. Залізнична, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21144 днз НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від огляду на стан сп?яніння в встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Бабенко О.А., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначила, що первинна апеляційна скарга на оскаржену постанову суду першої інстанції була подана захисником в строки, передбачені ст. 294 КУпАП. Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2025 року апеляційну скаргу було повернуто адвокату Бабенко О.А., оскільки не було додано договору про надання правничої допомоги або витягу з нього між адвокатом та особою, на підтвердження обсягу повноважень адвоката. Вказана постанова була отримана адвокатом 06.06.2025 року через підсистему Електронний суд. Після чого 12.06.2025 року звернулась з апеляційною скаргою повторно.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бабенко О.А. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати провадження в справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 . Вважає, що суд безпідставно визнав пояснення самого ОСОБА_1 єдиним доказом, що підтверджує факт керування за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що врахування письмових пояснень особи не може братися до уваги судом, якщо такі показання не надані в судовому засіданні під присягою. Такі висновки містяться і в постанові Верховного Суху від 09.12.2021 року по справі №487/4245/18.

Наполягає, що надані працівниками із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі. При цьому, працівник поліції не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався. При цьому, свідки не залучалися.

Наголошує, що сама по собі відсутність такого відеозапису вже породжує сумніви щодо правомірності дій поліцейських та за таких обставин справи вина ОСОБА_1 не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом.

Зазначає, що оскільки відсутні докази факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права в порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, чим порушено процедуру складання адміністративного протоколу. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свій підпис саме в цій графі протоколу не поставив.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Бабенко О.А. просила її апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 квітня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга вперше була подана адвокатом Бабенко О.А. через суд першої інстанції 05 травня 2025 року, тобто в строк, передбачений на апеляційне оскарження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Бабенко О.А. було повернуто, оскільки нею не було надано повноваження, що підтверджують її повноваження на подання апеляційної скарги та представлення інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції. Повторно адвокат Бабенко О.А. подала 12 червня 2025 року через суд першої інстанції з долученням відповідних документів на представлення інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Бабенко О.А. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП між іншим передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння.

Проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Оскарженою постановою від 28.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Ввід проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис.

Враховуючи вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП доказуванню підлягають всі ознаки, які утворюють склад правопорушення, у вчиненні якого було визнано винним ОСОБА_1 .

В обґрунтування висновків про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на те, що працівником поліції правомірно водію ОСОБА_1 висунута вимога проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Проте, такий висновок судді вважаю помилковим з огляду на таке:

Так, з відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що після з`ясування особи водія та перевірки його документів, поліцейський повідомив водієві, що в ході спілкування з водієм у нього (поліцейського) виникла підозра, що водій вживав спиртні напої (відеозапис, починаючи з 0:00:26). Проте, будь-яких ознак, передбачених п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції, поліцейський водієві не оголосив. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були поліцейським виявленні у водія ОСОБА_1 . Крім того, із дослідженого відеозапису не вбачається, яким чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 саме зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння. Оскаржена постанова судді першої інстанції також не містить будь-якого обґрунтування висновку щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що свідки при проведенні огляду водія на встановлення стану сп`яніння, не залучались.

Як вбачається з наданого відеозапису, працівником поліції взагалі не зазначалось про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, тому вказівка на них у протоколі про адміністративне правопорушення і в оскарженій постанові судді є цілком безпідставною, нічим об`єктивно не підтвердженою.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які в послідуючому були значені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто, у працівників поліції були відсутні передбачені законом підстави для висування вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівником поліції після повідомлення водію ОСОБА_1 про підозру, що водій вживав спиртні напої, останньому було запропоновано одразу проїхати до медичної установи для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:00:32). При цьому, в порушення п. 4 р. 1 Інструкції, працівником поліції не було запропоновано проведення огляду на встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. В матеріалах справи немає об`єктивних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, що могло б бути підставою для пропонування водієві проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установі охорони здоров`я.

Вказане є порушенням порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що з урахуванням ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне визнання такого огляду недійсним.

Таким чином, як вище зазначено, приписами КУпАП та Інструкції встановлено, що підставою для проходження особою, що керує транспортним засобом, огляду на алкогольного сп`яніння є виявлення у цієї особи певних ознак такого сп`яніння, зазначених у Інструкції. Оскільки в наслідок розгляду справи суду не надано достовірних доказів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та порушено порядок такого огляду, то слід зробити висновок про відсутність законних підстав вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, його відмова від проходження такого огляду не утворює ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано, а суддею суду 1-ї інстанції не наведено в оскарженій постанові об`єктивних, беззаперечних доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом. Крім того, працівником поліції було порушено порядок проведення огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбаченого КУпАП та Інструкцією.

Отже, вважаю відсутніми в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційні доводи захисника слід вважати слушним, а оскаржену постанову судді такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з наведених підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Бабенко О.А., яка діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Бабенко О.А. задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 28 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин