П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 Справа №607/17628/25 Провадження №3/607/6681/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428268 від 19.08.2025 вбачається, що 19.08.2025 о 21 год 17 хв в с. Підгороднє по вул. Стрийська 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, зіниці ока, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, з метою встановлення наркотичного сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що поліцейські безпідставно та без правових підстав, за відсутності ознак наркотичного сп`яніння вимагали у нього пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а вказані поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння були надумані для складання незаконного протоколу. Крім того, зазначив, що після оформлення матеріалів, він поїхав в медичний заклад, в якому пройшов тест на визначення наркотичного стану сп`яніння, який не показав ніяких ознак та вмісту в сечі заборонованих речовин, на підтвердження чого долучив результат токсикологічного дослідження № 710 та виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видані 19.08.2025 КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, вимоги Інструкції передбачають, що огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння з ознаками такого стану, які мають бути наявними та очевидними, зафіксованими належним чином, мають бути оцінені поліцейським для здійснення ним висновку про можливе перебування водія в стані сп`яніння, про які поліцейський повинен повідомити водія та їх зафіксувати, наслідком чого є наявність правової підстави для проведення або ж направлення такого водія транспортного засобу на огляд на стан сп`яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428268 від 19.08.2025, ознаками наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 інспектором вказані: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, зіниці ока, які не реагують на світло.

Під час огляду долучених відеозаписів із нагрудних камер реєстраторів інспекторів поліції, а також відеореєстратора із службового автомобіля встановлено, що працівники поліції, виявивши порушення Правил дорожнього руху, зупинили транспортний засіб «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В подальшому працівниками поліції здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також працівники поліції сказали водієві надати автомобіль для огляду на можливість знаходження заборонених предметів та речей. Надалі в ході спілкування працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку сказав, що нікуди не поїде та працівники поліції роз`яснили адміністративну відповідальність за відмову від проходження такого огляду. В подальшому працівники поліції знову ж запитували, чи готовий він пройти такий огляд, на що ОСОБА_1 відповідав, що готовий проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, проте поліцейський повідомив, що його дії розцінені як відмову від проходження огляду і відносно нього буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що з долученого до матеріалів справи та оглянутого у судовому засіданні відеозапису не вбачається зафіксованого факту наявності візуальних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , вони лише на камеру озвучені працівником патрульної поліції. Крім того, суд звертає увагу на те, що поведінка ОСОБА_1 не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння: він поводив себе спокійно, його рухи ніяким чином не були жвавими чи навпаки сповільненими, а повністю відповідали обстановці, почервоніння шкіри обличчя не вбачалось, оскільки колір його обличчя був повністю природній. Відтак, зважаючи на викладені обставини, суд ставить під сумнів законність вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, при огляді відеозапису суд вважає, що твердження поліцейського слід оцінити критично, оскільки лише при одній розмові водія та його емоційної поведінки по обставинах події і його суб`єктивного ставлення до причини зупинки та подальшого розвитку події, а саме проведення огляду автомобіля, не можливо віднести «поведінку водія як такої, що не відповідає обстановці» до ознак можливого перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, що змусило поліцейського вимагати від водія проходження такого огляду.

Тобто, інспектором поліції передчасно, без встановлення ознак наркотичного сп`яніння у водія та без законної на те підстави, поставлено вимогу водію пройти такий огляд.

Разом з тим, відеозаписом в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не зафіксовано відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є важливим під час притягнення особи до відповідальності, адже дана обставина є однією з об`єктивних сторін правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім вищевикладеного, судом досліджені докази, які долучені ОСОБА_1 до матеріалів справи, а саме:

- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.08.2025 № 141 (по заяві), видану КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, із вказівкою дати початку аналізу 19.08.2025 о 23 год 35 хв (в межах двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення), відповідно до якої у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння немає. Тверезий. Зазначено результат токсикологічного дослідження № 710 «в сечі наркотичних речовин не виявлено» (23:35-23:50 19.08.2025);

- результат токсикологічного дослідження № 710 від 19.08.2025, виданого КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, згідно з яким в сечі ОСОБА_2 наркотичних речовин не виявлено.

Вказаний висновок щодо результатів токсикологічного дослідження суд бере до уваги як належні і допустимі докази, так як проводилися уповноваженими особами закладу охорони здоров`я, які несуть відповідальність за правдивість даних, які у них вказуються та сумнівів у їх достовірності не виникає.

Згідно з ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із досліджених матеріалів, які додані до протоколу, зокрема відеозапису, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, результату токсикологічного дослідження, ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 не спостерігалося, ознаки не зафіксовані, не виявлені, не були наявними та про що ОСОБА_1 неодноразово вказував.

Відтак направлення водія, який керує транспортним засобом на огляд для визначення стану сп`яніння і вимога поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі повинна бути правомірна, належно обґрунтована, ґрунтуватися на встановлених та підтверджених наявних ознаках такого сп`яніння водія, як це передбачено вимогами Інструкції, не формальною, що буде служити правовою підставою, визначеною нормами законодавства, для виникнення у водія, в якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння обов`язку пройти огляд на визначення стану такого сп`яніння, а для поліцейського вимога про необхідність проходження таким водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння, чого в даному випадку поліцейським не дотримано і не зроблено.

Суд звертає увагу, що вищенаведені обставини, які зафіксовані на відеозаписі із камер реєстраторів поліцейських та службового автомобіля і описані в постанові з приводу зупинки транспортного засобу, проведення розгляду адміністративної справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП, здійснення огляду транспортного засобу, а в подальшому і необґрунтовано проведеного огляду водія на визначення стану наркотичного сп`яніння із суб`єктивно встановленими поліцейським ознаками наркотичного сп`яніння, які не підтвердилися, наявність фактичної згоди водія на проведення огляду в медичному закладі, яка не була прийнята до уваги поліцейським, свідчать про переслідування зовсім іншої мети, ніж забезпечення безпеки дорожнього руху і припинення адміністративного правопорушення, а були спрямовані на безпідставне оформлення адміністративних матеріалів за нібито вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без законодавчо підтверджуючих про це доказів.

За таких обставин, враховуючи докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану наркотичного сп`яніння, зазначених поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428268 від 19.08.2025, належними та допустимими доказами не підтверджено і спростовується його показаннями, наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст. 130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого сп`яніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи надані ОСОБА_1 показання та додаткові докази, суд дійшов висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушені положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП за відсутності у водія наявних ознак сп`яніння, а відтак і відсутність правомірної вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, а для водія відсутність передбаченого п. 2.5 ПДР України обов`язку пройти огляд на визначення такого стану.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428268 від 19.08.2025 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, без законних вимог, які ставилися водію та при відсутності категоричної відмови у проходженні огляду, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька