П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 РКНОПП: відомості відсутні,

за ч. 5 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.08.2025 надійшли адміністративні матеріали за ч. 5 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 126, 122-2 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 19.08.2025 на 09 год 30 хв та 02.09.2025 на 09 год 00 хв ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не надходило. Про день та час розгляду справи належно повідомлявся, зокрема шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною у протоколі.

Як вбачається зі змісту складених протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав другі примірники протоколів з відміткою про необхідність з`явитись до Білоцерківського міськрайонного суду за викликом.

Крім того, на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі он-лайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Сторона судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а не навпаки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Зважаючи на зазначене, вбачається наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддя встановила наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого зокрема ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»).

Положеннями абз. 1 частини 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Аналогічно підпунктом «а» п. 2.й Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії..

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пунктом 3.2 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення: 23.07.2025 о 23 год 30 хв у м. Біла Церква, водій керував ТЗ без д.н.з. та під час перевірки не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року (протокол серії ЕПР1 № 400705 від 23.07.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП).

Крім того, згідно з іншим протоколом про адміністративне правопорушення, 23.07.2025 о 23 год 30 хв у м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 246, водій керував транспортним засобом мотоцикл SP200R-28 без д.н.з. та не виконував законну вимогу працівників поліції про зупинку подану маячками червоного та синього кольору, а також звуковим спеціальним сигналом (протокол серії ЕПР1 № 400738 від 23.07.2025 за ст. 122-2 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши відеозаписи, які додані до матеріалів справи, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Стосовно порушення ОСОБА_1 ч. 5 ст. 126 КУпАП суддя зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, поліцейський перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити наявність посвідчення водія відповідної категорії. Однак таке посвідчення ОСОБА_1 не отримувалось.

Водночас, відповідно до довідки інспектора відділення адміністративної практики батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Аліни Бондаренко, гр. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП:

- постановою ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП серії ЕНА № 4598641 від 27.04.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Отже визначена в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація діяння ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як такого, що вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті є вірним.

Що стосується порушення ОСОБА_1 п. 2.4 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП суддя зазначає таке.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису долученого до матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку після увімкнення проблискових маячків та звукового сигналу та при цьому мав достатньо часу для належного реагування. Натомість він намагався втікти від працівників поліції, зокрема використовуючи пішохідні доріжки та вузькі проїзди. Тому наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією ст. 122-2 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Отже з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 підлягає застосування санкція, передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутності пом`якшуючих обставин, обставину, що обтяжує відповідальність, якою є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, суддя вважає, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 роки, без конфіскації транспортного засобу, оскільки судді не надано доказів того, що вказаний в протоколі транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві приватної власності, чи інформації щодо будь-якого іншого транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 36, 122-2, 126, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ст. 122-2 КУпАП та з урахування ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУКу Київській обл/Білоцерків.міс./ 21081100

Код отримувача(код за ЄДРПОУ):37955989

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача(МФО):899998

Р/о:UA0010776

Код класифікації доходів бюджету:21081100

Призначення платежу: 101 РНКОПП (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України; Штраф, за адміністративне правопорушення Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; номер справи 357/12120/25; номер протоколу ЕПР1 №400705, ЕПР1 №400738.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Білоцерків. міс/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37955989

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0010776

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101 РНКОПП (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за адміністративне правопорушення Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; номер справи 357/12120/25.

СуддяОксана ВОЗНЮК