Справа № 461/2368/25 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 33/811/904/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника адвоката Кінаша Д.В.,

представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України за апеляційною скаргою захисника адвоката Кінаша Д.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного марки «MAZDA 6», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Португалія.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, 05.03.2022 року о 09 год. 18 хв. гр. України ОСОБА_2 ввіз на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб марки «MAZDA 6», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Португалія, в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотнє вивезення №UA209030/2022/3834 від 05.03.2022, згідно якого зобов`язувався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 04.05.2022.

Відповідно до перевірки інформації в АСМО "Центр" ЄАІС2 встановлено, що зазначений транспортний засіб марки «MAZDA 6», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Португалія, з митної території України станом на 11.03.2025 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Окрім цього, гр. ОСОБА_3 з приводу невивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу не звертався, та заяви/повідомлення до митних органів України не скеровував.

Таким чином, гр. ОСОБА_3 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки марки «MAZDA 6», VIN НОМЕР_1 на митну територію України терміном більше ніж на тридцять діб.

На постанову судді захисник адвокат Кінаш Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 с. 481 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу під час мобілізації, не знав про розгляд справи щодо нього, про наявність постанови довідався на початку червня, а адвоката йому призначено лише 09.06.2025.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що 28.04.2022 ОСОБА_1 був мобілізований до складу ЗСУ, де безперервно проходить військову службу під час мобілізації у в/ч НОМЕР_3 по сьогодні.

Зауважує, що у зв`язку з цим ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості вивезти вищезгаданий транспортний засіб за межі України у встановлений строк.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Захисник Кінаш Д.В. повідомив, що ОСОБА_1 на сьогодні проходить військову службу та не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник Кінаш Д.В. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Зирянов О.Ю. заперечив проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ч. 6 ст. 481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Частиною першою статті 380 Митного кодексу України установлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 5 ст. 380 МК України Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Водночас, в силу вимог ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції в частині доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, яке є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених суддею доказів, зокрема: протоколом про порушення митних правил № 0363/UA209000/2025 від 11.03.2025 року; витягом з інформаційної системи Держмитслужби.

При цьому доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

А відтак, на думку апеляційного суду, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правоворущшення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Поряд з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 3 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Так, враховуючи особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався; з 28.04.2022 проходить службу в лавах ЗСУ, захищаючи Україну від збройної агресії російської Федерації, що у тому числі вплинуло на неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, апеляційний суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

Наведене, однак, не позбавляє ОСОБА_1 обов`язку в подальшому вжити відповідних заходів для вивезення автомобіля марки «MAZDA 6», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Португалія, за межі митної території України або його розмитнення у встановленому законом порядку.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі за ч. 6 ст. 481 МК України стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику адвокату Кінашу Дмитру Вадимовичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА