Провадження № 33/824/1213/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової Алли Сергіївни на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Теплик, Гайсинського району, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, сержант з матеріально - технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 06 жовтня 2024 року, о 10 годині 40 хвилин, за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 14 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем INFINITI QX50, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався позаду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, без потерпілих. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9. Правил дорожнього руху України.

Також, 06 жовтня 2024 року, о10 годині 40 хвилин, за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 14 водій ОСОБА_2 керував автомобілем FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: дуже звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідніть обличчя, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку громадянин ОСОБА_1 відмовився на відео, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Чистова А.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, незаконною і необгрунтованою, оскільки при її ухваленні судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального і порушено норми процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови та закриттям справи.

Вказує, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 06.10.2024 «під час руху назад зіткнувся з машиною, яка виїхала з парковки».

З пояснень ОСОБА_3 від 06.10.2024 вбачається, що належна йому «машина INFINITI QX50 була припаркована на паркувальному місці біля будинку № 14 по вул. Нове Шосе. Коли виїжджав з парковки в машину в`їхала машина FORD Mondeo, який здавав заднім ходом».

За таких обставин, вбачається, що автомобіль INFINITI QX50 під керуванням ОСОБА_3 не «рухався позаду» автомобіля FORD Mondeo під керуванням ОСОБА_1 , а почав виїзд з парковки перпендикулярно до автомобіля FORD Mondeo який рухався по дорозі у своїй полосі.

Вказаний факт підтверджується і наявною в матеріалах справи схемою дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що автомобіль INFINITI QX50 під керуванням ОСОБА_3 у момент ДТП розташований на відстані 80 см від краю (бордюру) тротуару, перпендикулярно до якого було припарковано автомобіль і перпендикулярно до дороги, на яку він планував виїзд.

Крім того, матеріали справи не містять жодної інформації щодо напрямку руху ОСОБА_3 він рухався праворуч, чи ліворуч.

ОСОБА_1 06.10.2024 під час руху керованого ним транспортного засобу заднім ходом не створював небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, він переконався, що на дорозі відсутні транспортні засоби чи інші учасники дорожнього руху. Натомість, автомобіль INFINITI QX50 під керуванням ОСОБА_3 саме у момент дорожньо-транспортної пригоди раптово виїхав на дорогу з місця стоянки (про що свідчить місце розташування автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди), чим спричинив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по дорозі з правого боку.

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази (зокрема, схема ДТП, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , фотододатки) відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським жодним чином, в тому числі, і з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, відповідно, поліцейський не застосовував технічні засоби відеозапису такого огляду, а такі матеріали відеозапису огляду не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також відео має бути безперервним (від початку фіксації порушення та до його закінчення). Натомість, у матеріалах справи 4 окремих відеозаписи, послідовність і взаємозв`язок яких потрібно окремо встановлювати і досліджувати.

Захисника звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не порушував норми чинного законодавства, в тому числі, визначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 жовтня 2024 року серії № 683610, відповідно, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, визначеної нормами статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази наявності не лише складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а і події такого правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, яка є аналогічною за змістом з апеляційною скаргою захисника Чистової А.С.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової А.С., яка підтримала подані апеляційні скарги та просила їх задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п.10.9 ПДР).

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, з протоколом ознайомився та надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв (а/с 1).

Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст. 9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 683609 від 06.10.2024 (а/с 3), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 06.10.2024 року (а/с 4), письмовими пояснення ОСОБА_1 (а/с 5), а також письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 (а/с 6).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем INFINITI QX50, державний номерний знак НОМЕР_3 . Доводи ОСОБА_1 та його захисника про наявність вини іншого водія ДТП в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_1 , що не звільняє від відповідальності.

Що стосується доводів апеляційних скарг про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06 жовтня 2024 року, о 10 годині 40 хвилин, за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 14 водій ОСОБА_2 керував автомобілем FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: дуже звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідніть обличчя, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку громадянин ОСОБА_1 відмовився на відео, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2024 серії ААД № 683610 (а.с. 1), який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР; відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції (а.с. 11), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на місці зупинки та у медичному закладі.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу та оскарження ОСОБА_1 таких дій і їх результатів.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянтів щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційних скаргах не наведено.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами провадження.

З огляду на наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, всупереч твердженням апелянтів, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 відповідає положенням ст.ст. 33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Оскільки постанова Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, суд апеляційної інстанції залишає її без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової А.С. без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової Алли Сергіївни- залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко