Справа № 128/3696/24
Провадження № 33/801/905/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2025 року у задоволені клопотання адвоката Антонюка Я.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відмовлено. Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605,60 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що суд першої інстанції не встановив обставини даної справи, а саме не опитав його в судовому засіданні про події, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості. Розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14. Він не керував транспортним засобом за обставин, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання, призначене на 02 вересня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився.

01 вересня 2025 року від адвоката Антонюка Я.В., як захисника Бондаренка В.І., надійшло клопотання про перенесення слухання справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю безпосередньої участі в судовому провадженні через сімейні обставини.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має, оскільки ОСОБА_1 не повідомив поважних причин своєї неявки до суду.

Що стосується клопотання адвоката Антонюка Я.В., то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 1, 2 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

До клопотання про перенесення розгляду справи адвокатом Антонюком Я.В. додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000437 та ордер серії АВ №1227854 від 01 вересня 2025 року, відповідно до яких ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 01 вересня 2025 року уповноважив адвоката Антонюка Я.В. надавати йому правову допомогу у Вінницькому апеляційному суді.

Однак, передбачений ч. 2 ст. 271 КУпАП витяг із договору про надання правової допомоги із зазначенням повноважень адвоката чи обмеження його прав на вчинення окремих дій, зокрема, права оскаржувати постанову суду першої інстанції, засвідчений підписами сторін, до клопотання не доданий і в матеріалах справи відсутній (як і сам договір).

Враховуючи викладене, підстав задовольняти вказане клопотання не має, оскільки повноваження адвоката Антонюка Я.В. на захист інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції при розгляді даної справи не підтверджені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448863, складеного інспектором СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ст. лейт. поліції Тодчуком О.О., 07 вересня 2024 року о 18 год. 15 хв. в с-ще Березина Вінницького району Вінницької області по 1-му провулку Каденюка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 2,33 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 6810» становить 2,33 ‰, що відображено у роздрукованих на папері показниках спеціального технічного засобу та зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3,4).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходив з того, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448863 від 07 вересня 2025 року; - чеком «Drager» Alcotest 6810; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; - копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3002627 від 07 вересня 2025 року; - відеозаписами.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Фактично в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не спростовує висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лише в загальному зазначає, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, не конкретизуючи при цьому, які саме.

Також ОСОБА_1 зазначає, що суд не опитав його в судовому засіданні про події, які мають значення для справи.

З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи, однак, останній двічі в судові засідання не з`явився.

Разом з тим, захист його інтересів у суді першої інстанції здійснював адвокат, тобто ОСОБА_1 не був позбавлений права на захист.

У судове засіданні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не з`явився, тому вказані його твердження є незрозумілими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає, що він не керував транспортним засобом за обставин, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови суду першої інстанції, судом оглядався відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. За результатами такого огляду судом встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно 07 вересня 2024 року о 18 год. 15 хв. керував транспортним засобом «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку, намагаючись втекти від переслідування поліції, порушуючи правила дорожнього руху, наражаючи себе на небезпеку та інших учасників дорожнього руху. Після чого водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810, результат огляду якого становив 2,33 проміле.

Тобто, судом було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і такі висновки суду скаржником не спростовано.

У постанові суду першої інстанції викладена позиція сторони захисту - ОСОБА_1 на час зупинки не вживав спиртних напоїв (приймає сильнодіючі ліки).

Суд дослідив докази із врахуванням мотивів заперечень і зробив висновки, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Як визначено згаданою вище ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У позиції захисту відсутні заперечення ОСОБА_1 щодо не керування транспортним засобом, а тому приділяти особливу увагу дослідженню цього факту в суду першої інстанції не було, а відтак суд апеляційної інстанції не має законних підстав для оцінки доказів на предмет керування чи не керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Мотиви апеляційної скарги інші, аніж мотиви заперечень в суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало