Справа № 191/2018/25
Провадження № 3/191/751/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В.,

за участю захисника Красюка І.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2025 року о 15 год. 35 хв. в с. Михайлівка, вул. Центральна,24, водій ОСОБА_1 керуючи мопедом «Рига» не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, а також увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4, п.8.9.б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

18.04.2025 року о 15 год. 40 хв. в с. Михайлівка, вул. Шкільна,25, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Рига», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкофор 507 №IUM3B0086. Результат : 2,01% проміле, тест №00082. Від керування відсторонений, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber». Крім того, згідно зобов`язання, останній у випадку своєї неявки просив розглядати адміністративний матеріал без його участі.

Суддя, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 304478 від 18.04.2025, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.4, п.8.9.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Так, п.2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п.8.9.б ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме : у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Винність правопорушника підтверджується : протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №304478 від 18.04.2025 року; рапортом ПОГ СВГ ВП Синельниківського РУП від 18.04.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією постанови Серії ББА №410184 від 18.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.; копією протоколу Серії ЕПР1 № 3044666 від 18.04.2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відеозаписом адміністративних правопорушень.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з точки зору їх належності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме : невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Однак, з адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення було вчинено 18.04.2025 року, а розгляд справи у суді відбувся 04.09.2025 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Згідно ч.1 п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Таким чином, наявні підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. Однак, оскільки передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи минув, тому у відповідності до ст. 247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №304466 від 18.04.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно п.2.9а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду : позитивний, 2,01%. З результатом тесту ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис.

Згідно тесту № 00082 від 18.04.2025 року, результат тесту ОСОБА_1 встановлений 2,01%.

В ході огляду судом відеозапису, на якому зафіксовано події адміністративного правопорушення, вбачається, що поліцейський службовий автомобіль намагався наздогнати мопед, який на великій швидкості намагався втекти. Працівник поліції виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестр «Алкофор» або в лікарні, на що ОСОБА_1 погодився, пояснивши що тільки що випив. Потім пройшов тест, який показав результат 2,01%, з яким ОСОБА_1 погодився. Також було винесено постанову Серії ББА №410184 про накладення штрафу в розмірі 850 грн. за порушення водієм ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 також пояснював на відео, що не має сенсу оскаржувати цю постанову, так як він їхав без мотошолому, без документів на мопед. Працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його процесуальні права. Також, з відео вбачається, що ОСОБА_1 намагався сховатися від працівників поліції на території чужого домоволодіння. Потім ОСОБА_1 вийшов з території домоволодіння та котив поруч мопед «Ріга». Також, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, після чого було оголошено зміст протоколу.

Викладені в письмових запереченнях доводи не спростовують в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, в його діях є склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні адміністративного стягнення суд, з урахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, згідно письмових пояснень свою вину визнав, його вина також повністю підтверджується матеріалами справи, тому вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дане адміністративне стягнення є достатнім та необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн. У зв`язку з цим, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 грн..

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ст.122-2, ст.126, ст.130, ст. ст. 247, 251, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави : Призначення платежу: 21081300; (Серія ЕПР1 №304466), Банк отримувача : ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача : UA0004001, код класифікації доходів бюджету : 21081300, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 цього Кодексу, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави в особі: Стягувач : Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, Код класифікації доходів бюджету : 22030106, судовий збір в розмірі 605 ( шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. В. Прижигалінська