Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1491/25
Номер провадження3/173/637/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

03 вересня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, працюючого викладачем та за сумісництвом старшим інспектором кадрів ВСП ДДАЕУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 о 23:03 водій ОСОБА_2 в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Федоровського, керував транспортним засобом Опель Астра н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нечітке мовлення, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник в судовому засіданні просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав. Акт огляду на стан сп`яніння має протиріччя з відеозаписом працівників поліції. Так, при огляді відеозапису вбачається, що поліцейські запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгер», на що ОСОБА_2 погодився, але виявилось, що даний пристрій відсутній. В самому ж акті поліцейські зазначили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження даного огляду, що не відповідає дійсності. Також з відеозапису вбачається адекватна поведінка водія, сам же запах, про що зазначає поліцейський не свідчить про ступень алкогольного сп`яніння. Тим більше, що ОСОБА_2 повідомив про те, що випив один коктейль, який містив маленьку дозу алкоголю. За вищевказаних обставин, зокрема, внесення працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей, які не відповідають фактичним обставинам, а також недотримання самого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч. 1 ст.130 КУпАП не може прийматися судом до уваги, як доказ винуватості особи в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки є неналежним доказом.

В судовому засіданні поліцейська відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , пояснила, що 30.05.2025 в день її чергування у них не було в наявності приладу газоаналізатору «Драгер 6810», так як на чергування вийшло дві групи, а прилад було видано в кількості 1 штуки. Тому при зупинці ОСОБА_2 йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, поліцейської ВП № 3, доходжу наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2025 серії ЕПР1 № 346697, 30.05.2025 о 23:03 водій ОСОБА_2 в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Федоровського, керував транспортним засобом Опель Астра н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нечітке мовлення, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються поясненнями поліцейської відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 в судовому засіданні, рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відеозаписом, записаним на DVD-R диск, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими поліцейському, копією постанови від 30.05.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, копією посвідчення водія та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Оскільки на підставі сукупності доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі підтвердження того, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу пропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager. У зв`язку з цим, вважаю за необхідне виключити із фабули правопорушення посилання на відмову особи від проходження огляду безпосередньо на місці зупинки, оскільки цей факт об`єктивно не знайшов підтвердження під час судового розгляду.

Разом з тим, встановлено, що особа відмовилася від проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я. Відмова від проходження медичного огляду сама по собі є самостійною підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і утворює склад адміністративного правопорушення.

Таке виключення із фабули не порушує право особи на захист та не погіршує її становища, а лише усуває обставину, яка не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, уточнюючи фактичні дані правопорушення.

При цьому, доводи сторони захисту щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд не приймає.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Аналіз положень статті 266 КУпАП та підзаконних актів (спільного наказу МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015) дає підстави дійти висновку, що правові наслідки для особи настають лише у випадку проведення огляду на стан сп`яніння з дотриманням установленого порядку. Недотримання встановленої процедури зумовлює недійсність результатів такого огляду і виключає можливість їх використання як належного та допустимого доказу у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас сама по собі відсутність у поліцейського спеціального технічного приладу під час зупинки транспортного засобу не може автоматично свідчити про порушення процедури. Законодавець передбачив два можливих способи проведення огляду:

безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу - із застосуванням спеціальних технічних засобів, які мають відповідний сертифікат та перебувають у справному стані;

у закладі охорони здоров`я, який уповноважений проводити медичні огляди, у випадках, коли проведення огляду на місці є неможливим (у тому числі через відсутність у поліцейських приладів чи їх несправність).

Отже, у ситуаціях, коли огляд на місці зупинки технічно неможливий, поліцейський має право і навіть обов`язок направити особу для проходження огляду до відповідного медичного закладу. Така практика узгоджується як із буквою закону, так і з його метою - забезпечити об`єктивність та достовірність результатів перевірки на стан сп`яніння.

Таким чином, недійсним визнається лише той огляд, який проведено з відступом від визначеної процедури (наприклад: без застосування сертифікованого приладу, без присутності понятих чи відеофіксації, без належного направлення до лікаря тощо). Натомість відсутність приладу на місці події сама по собі не є порушенням, якщо поліцейський забезпечив дотримання альтернативного порядку - направлення водія до закладу охорони здоров`я.

Відтак, дії працівника поліції жодним чином не суперечать вимогам КУпАП та вищезазначеної Інструкції, оскільки вони передбачають проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння також у закладі охорони здоров`я.

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, доходжу висновку, що ОСОБА_2 обрав таку позицію з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, суддя враховує, що ОСОБА_2 неодружений, працює, має посвідчення водія, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу: Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв