Справа № 352/689/25
Провадження № 33/4808/413/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Шигірт
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю захисника Клименка О.І., потерпілого ОСОБА_1 та його представника Сторожука А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Клименка О.І. на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2025 року відносно ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 14 березня 2025 року о 15 год 57 хв, в с.Угринів по вул..Калуське шосе, 32Б, керуючи вантажним автомобілем марки DAF FT 105 н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки Schmitz S 01 н.з. НОМЕР_2 по вул. Об`їздовій с. Угринів, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Калуське Шосе с. Угринів, не надав перевагу в русі автомобілю марки BMW X5 н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головні дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б, п.16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Клименко О.І. вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що у матеріалах справи є докази, які свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X5, рухався головною дорогою з перевищенням безпечної швидкості, неуважно стежив за дорожньою обстановкою та не застосував екстрене гальмування для уникнення зіткнення з вантажним автомобілем DAF під керуванням ОСОБА_2 . Зокрема ОСОБА_2 , перед виїздом на головну дорогу зупинився, переконався у відсутності перешкод, і лише після цього почав маневр. Білий автомобіль він помітив на значній відстані (близько 100 м), однак вже під час повороту побачив, що той рухається з великою швидкістю. Відеозапис з камери спостереження підтверджує версію ОСОБА_2 , оскільки автомобіль BMW подолав 5060 метрів за 1.33 секунди, що вказує на швидкість приблизно 120130 км/год, тобто значне перевищення в межах населеного пункту. На відео також не зафіксовано ознак екстреного гальмування з боку ОСОБА_1 . Самі пояснення ОСОБА_1 є суперечливими - він стверджує, що побачив перешкоду на відстані 10 м та застосував гальмування, хоча відео це спростовує. Схема місця ДТП є неповною і необ`єктивною, вона не містить відомостей про гальмівний шлях BMW, не враховує відстань, яку подолав автомобіль до моменту зіткнення, а також не відображає важливі дорожні ознаки та умови видимості. Інспектор поліції, маючи на руках відео та пояснення обох водіїв, визнавав провину ОСОБА_1 , однак адміністративний протокол чомусь склав лише на ОСОБА_2 . Тому на думку апелянта, дії ОСОБА_1 є прямою причиною дорожньо-транспортної пригоди, а притягнення до відповідальності лише ОСОБА_2 є необґрунтованим.

Просив постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з поданою апеляційною скаргою представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Сторожук А.Л. подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому оскаржуване судове рішення вважає законним, обґрунтованим та мотивованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. Вказує, що твердження апелянта про перевищення швидкості водієм BMW X5 ОСОБА_1 є припущеннями, зробленими без відповідних експертних знань. Відеозапис та схема ДТП свідчать, що автомобіль подолав орієнтовно 20 м за 2 секунди, що відповідає швидкості близько 36 км/год, а не 120130 км/год, як стверджує апелянт. Таким чином, водій ОСОБА_1 встиг зреагувати на перешкоду і застосував гальмування. Зазначає, що схема ДТП є належною, оскільки підписана обома учасниками пригоди, жодних зауважень щодо її змісту або вимог щодо її доопрацювання під час оформлення матеріалів події не висловлювалось. Також не оскаржувались дії поліції, що виключає підстави для сумнівів у її достовірності. Клопотання про направлення справи на доопрацювання та проведення експертиз були подані з порушенням процесуального порядку, в останній момент, без належного обґрунтування. Їх метою було штучне затягування розгляду справи, а не пошук істини. На думку представника потерпілого, апелянт намагається перекласти вину за ДТП на ОСОБА_1 , що є юридично безпідставним, оскільки суд розглядав справу виключно в межах протоколу, складеного щодо ОСОБА_2 , і не мав повноважень визначати винуватість інших осіб. Суд першої інстанції обґрунтовано встановив порушення водієм ОСОБА_2 пунктів 2.3.б та 16.11 ПДР України, які стали безпосередньою причиною ДТП - він, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу автомобілю, що рухався головною дорогою, чим порушив вимоги знаку «Дати дорогу». Пояснення самого ОСОБА_2 не узгоджуються з іншими матеріалами справи, були надані після узгодження з керівництвом, а сам він у судові засідання не з`являвся, тому його позиція є сумнівною і не підтверджена. Показання потерпілого ОСОБА_1 є послідовними, підтверджені доказами в справі (схемою ДТП, відеозаписом, медичною довідкою), були надані особисто у судовому засіданні та відповідають фактичним обставинам пригоди. Тому, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга є необґрунтованою.

Просить постанову суду залишити без змін.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився будь яких клопотань про відкладення розгляду не заявив.

Захисник Клименко О.І. підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник Сторожук А.Л. заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Апеляційні доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді та спростовуються доказами по справі.

Суд першої інстанції належним чином дослідив усі обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. При цьому суд на підтвердження його винуватості послався на докази, які містяться в матеріалах справи, є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Наведені апелянтом доводи не спростовують висновку суду, оскільки з них неможливо зробити висновки про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №271483 (а.с.1); план-схемою ДТП (а.с.2); поясненнями учасників ДТП (а.с. 3, 4); фотознімками з місця ДТП (а.с. 5), відеозаписом події в реальному часі з камери зовнішнього спостереження (а.с. 9).

Під час апеляційного розгляду, захисник Клименко О.І. долучи до справи висновки фототехнічної експертизи №СУ-19/109-25/7243-ФП від 18.06.2025 року та висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №783/25-28 від 13.08.2025 року. Апеляційний суд дослідив ці висновки, проте приходить до висновку, що вони суперечать сукупності інших доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, висновок за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №783/25-28 від 13.08.2025 року ґрунтується на вихідних даних, які явно суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема серед вихідних даних за основу була взята швидкість автомобіля BMW під керуванням ОСОБА_1 - (135,5-155,88 км/год). Зазначена швидкість була встановлена висновком фототехнічної експертизи №СУ-19/109-25/7243-ФП від 18.06.2025 року. Проте, висновки експерта про таку швидкість суперечать фактичним обставинам.

Як вбачається з висновку фототехнічної експертизи №СУ-19/109-25/7243-ФП від 18.06.2025 року, експерт використав вихідні дані надані захисником, що автомобіль BMW під керуванням ОСОБА_1 з моменту появи на відеозаписі до точки зіткнення проїхав відстань 51 метр.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник не пояснив звідки він взяв таку відстань та не надав відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Разом з тим, представник потерпілого надав відео та фото проведення ним замірів відстані за допомогою рулетки. Його заміри разом із даними зі схеми ДТП спростовують відстань у 51 метр, яка використана експертом.

Зокрема, працівники поліції встановили, що відстань від рогу будівлі магазину до місця зіткнення транспортних засобів складає 11 метрів (схема ДТП). Заміри представника потерпілого свідчать, що відстань від крайньої точки будівлі магазину, яка попадає в кадр відеозапису, до рогу будівлі магазину, від якого проводили заміри працівники поліції, складає 13,4 метри. Таким чином, автомобіль BMW під керуванням ОСОБА_1 з моменту появи на відеозаписі до точки зіткнення проїхав відстань 24,4 метри.

Згідно висновку експерта, час руху автомобіля білого кольору BMW з моменту появи на відео до моменту зіткнення, становить 1,19 1,33 с. Апеляційний суд приймає висновки експерта в цій частині, оскільки вони проведені з використанням спеціальної техніки та відповідають відеозапису події виготовленому в реальному часі.

Зазначені фактичні дані, при виконання елементарних математичних розрахунків, приводять до висновку, що автомобіль BMW під керуванням ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 69,7 км/год.

1,19+1,33=2,52сек.

2,52:2=1,26 сек. середній час руху автомобіля білого кольору BMW з моменту появи на відео до моменту зіткнення.

Відстань 24,4 метри : 1,26 сек. = 69,71 км/год.

Така швидкість спростовує доводи захисника, що ДТП сталася саме через значне перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_1 .

При цьому, суд не бере до уваги висновки експерта про час руху автомобіля DAF після відновлення руху 7,74 -7,88 секунди.

Для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями кожного з водіїв та настанням ДТП, суд бере до уваги момент виникнення небезпеки для руху.

Небезпека для руху це будь-яка зміна дорожньої обстановки або технічного стану транспортного засобу, що загрожує безпеці дорожнього руху і вимагає від водія негайного зменшення швидкості, зупинки або відмови від вчинення запланованого маневру.

Дотримуючись вимог п.2.3б, 16.11 ПДР України, водій ОСОБА_2 , мав оцінити стан та розміри керованого ним транспортного засобу, його технічні характеристики, завантаженість, відстань до автомобіля BMW, його швидкість руху та інші обставини, які впливають на розвиток дорожньої обстановки та можливість безпечно виконати маневр повороту із виїздом на головну дорогу.

Як вбачається з відеозапису камери зовнішнього спостереження, автомобіль DAF під керуванням ОСОБА_2 зупинився перед перехрестям та надав дорогу декільком транспортним засобам, що рухалися по головній дорозі. Останній з них, це вантажний автомобіль, який з головної дороги повернув ліворуч на другорядну дорогу, де стояв ОСОБА_2 . Цей вантажний автомобіль такої ж висоти, як і вантажівка під керуванням ОСОБА_3 , тобто повертаючи, він перекрив видимість автомобіля DAF для водія ОСОБА_4 . Як тільки він проїхав, ОСОБА_2 розпочав виїзд на головну дорогу із поворотом ліворуч. З цього моменту до моменту зіткнення з автомобілем BMW під керуванням ОСОБА_1 минуло близько 3,5 секунд.

Таким чином, для водія ОСОБА_4 небезпека для руху виникла за 3,5 секунди до зіткнення, тобто, коли він міг побачити початок руху автомобіля DAF в напрямку траєкторії його руху.

Якщо враховувати час реакції водія на небезпеку, час запізнення спрацювання приводу гальм автомобіля, а також довжину та завантаженість вантажівки DAF з причепом, очевидним є той факт, що часу у 3,5 сек. недостатньо для безпечного проїзду ОСОБА_2 перехрестя без створення аварійної ситуації, навіть за умови руху автомобіля BMW під керуванням ОСОБА_1 зі швидкістю 50 км/год.

Таким чином, водій ОСОБА_2 виконував свій маневр в умовах виникнення небезпеки для руху, а тому його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

В його діях вбачається порушення вимог п.2.3б, 16.11 ПДР України внаслідок чого сталася ДТП.

При цьому, апеляційний суд не дає оцінки дотриманню водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України, оскільки суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Клименка О.І. залишити без задоволення.

Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт