КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/3021/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Цвєтова Дмитра Анатолійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року в складі судді Коляденко П. Л., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

01.05.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Цвєтов Д. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Того ж дня захисник ОСОБА_1 - адвокат Цвєтов Д.А. подав апеляційну скаргу, шляхом направлення її на електронну адресу суду першої інстанції.

Враховуючи тотожний зміст поданих захисником ОСОБА_1 - адвокатом Цветовим Д.А. апеляційних скарг, апеляційний суд вважає їх однією апеляційною скаргою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, суперечливою, заснованою на припущеннях, такою, що не відповідає нормам матеріального права.

Судом помилково встановлено, що ОСОБА_1 26 жовтня 2024 року о 04 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Є, Харченка, 4 у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України не врахував безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду - електроопору, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

При цьому у постанову зазначено, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в вчиненні вказаних адміністративних правопорушень категорично заперечував, пояснивши, що 25.10.2024 забрав свого друга ОСОБА_2 з автостанції біля Центрального залізничного вокзалу у м. Києві, після чого вони поїхали до майстра ОСОБА_3 на авто-сервіс, що знаходиться на вул. П. Усенка, 7 б у м. Києві. ОСОБА_3 ремонтував авто тривалий час та в подальшому вони вирішили випити горілки та повечеряти. Розпивали алкогольні напої лише з ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 не вживав. Приблизно о 04 год. ранку вони зібрались виїжджати та за кермо сів ОСОБА_2 , оскільки він єдиний був тверезий. По дорозі додому ОСОБА_2 не розрахував безпечної швидкості та здійснив наїзд на бордюрний камінь, машину скерував у безпечний бік та здійснив зіткнення з деревом. В подальшому ОСОБА_2 з ОСОБА_3 пішли до знайомого останнього, оскільки в нього є евакуатор, так як додзвонитись до нього не вийшло. Вказав, що залишився на місті події, бо був досить п`яним, а від удару та хвилювань взагалі не розумів що відбувалось. Звертав увагу, що приблизно через 10-15 хв. приїхали ШМД та співробітники поліції. Близько 07 год. ранку приїхали ОСОБА_3 з ОСОБА_2 на евакуаторі. ОСОБА_1 заплатив, щоб авто доставили до автостоянки, а вони поїхали додому.

У постанові суду зазначено, що допитані в судовому засіданні інспектори УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що патрулюючи місто, їм прийшов виклик про ДТП з потерпілим. Про вказану подію повідомили дорожні комунальні робітники, які виявили пошкоджене авто. Прибувши на місце події побачили автомобіль з пошкодженнями, який перебував поза межами проїзної частини , водій був без свідомості, лежав на кермі на водійському сидінні. В подальшому прибула бригада ШМД, водія привели до тями, він сам вийшов з авто, від госпіталізації відмовився. Зауважили що від отриманих автомобілем пошкоджень вийти через пасажирські передні двері було неможливо. ОСОБА_1 не повідомив, що за кермом була інша особа. За час оформлення документів інші особи не підходили.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили надані ОСОБА_1 показання.

Із показань свідків вбачається, що здійснений ними пошук евакуатора зайняв досить тривалий час, що цілком логічно пояснює те, що інспектори УПП в м. Києві не побачили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на місці ДТП.

Той факт, що ОСОБА_1 під час оформлення ДТП не наголошував на тому, що не він керував транспортним засобом з міркувань небажання викривати свого товариша суд помилково сприйняв виключно як обрану ним стратегію захисту, не врахувавши фізичний та психологічний стан ОСОБА_1 на момент спілкування з працівниками УПП після ДТП - він був травмований, був в стані алкогольного сп`яніння (що він ніколи не заперечував), та був психологічно подавлений через аварію. А тому замкнувся перед органами поліції, щоб не сказати чогось зайвого.

Свідок ОСОБА_2 не звернувся до органів поліції з заявою про встановлення в його діях факту порушення ПДР України та складання відповідного протоколу, оскільки мав право цього не робити згідно ст. 63 Конституції України, а також намагався уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Знаходження ОСОБА_1 на водійському місці пояснюється показами поліцейських, які зауважили, що «від отриманих автомобілем пошкоджень вийти через пасажирські передні двері було неможливо». Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що вийшов з автомобіля після події ДТП через передні ліві двері автомобіля (водійські двері), оскільки передні двері справа (пасажирські двері) не відкривалися через пошкодження. Він оглядав пошкодження, а потім, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли шукати евакуатор, сів на місце водія та заснув, тому що попередньо вжив дуже багато алкогольних напоїв.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук.

За наведених обставин суд першої інстанції помилково вважає, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення у ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, оскільки ним ( ОСОБА_1 ) не заперечувався факт вживання напередодні спиртних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано за допомогою нагрудної камери працівників поліції БК 767453, запис якого було долучено до матеріалів справи.

Також суд на підставі вищенаведених припущень помилково встановив факт керування ОСОБА_1 26.10.2024 року автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , та це є припущенням суду на користь співробітників поліції, які навіть не бачили події ДТП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо керування транспортним засобом під час події ДТП ОСОБА_1 , при цьому у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_1 , які логічно узгоджуються між собою, та стверджують, що за кермом під час події ДТП був безпосередньо ОСОБА_2 . Тому відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у даному випадку не може утворювати самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до показів інспекторів УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з`ясовано, що останні дізналися про ДТП від комунальних служб під час патрулювання. Прибувши на місце ДТП вони побачили нерухомий автомобіль із пошкодженнями, за кермом якого сидів непритомний ОСОБА_1 . Лише на підставі цього вони зробили припущення, що до ДТП керував автомобілем саме ОСОБА_1 , зазначили це у протоколі та надали до суду.

Оскільки не доведено факту керування, то і відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у даному випадку не може утворювати самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Цвєтов Д.А. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

16.06.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Цвєтова Д.А. про проведення вказаної справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

За таких підстав суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Цвєтов Д.А.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 26.10.2024 о 05:24 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530758, відповідно до якого він 26.10.2024 о 04:25, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Є. Харченка, 4 у м. Києві, не врахував безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду, а саме6 електроопору, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Розглянувши справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов в висновку про доведеність вини останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Оскільки на час розгляду справи строки накладення стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились, суд в цій частині закрив провадження у справі.

Постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не оскаржується, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Також, відносно ОСОБА_1 26.10.2024 о 06:20 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 530759, відповідно до якого він 26.10.2024 о 04:30 керував автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції БК 767453. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази доведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 26.10.2024 року автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , є безпідставними з огляду на доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, з відеозапису з бодікамери № 470619 вбачається, що працівниками поліції було виявлено пошкоджений транспортний засіб «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , за межами проїжджої частини. У вказаному транспортному засобі за кермом знаходився непритомний ОСОБА_1 .

Під час встановлення обставин справи, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка, тремтіння пальців рук, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, що чітко зафіксовано на бодікамеру № 470619.

В подальшому працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання протоколів, ОСОБА_1 знаходився один, інших пасажирів в машині не було. Також, ОСОБА_1 не повідомив працівників поліції, що він не був водієм та не навів будь-яких доказів на спростування його причетності до подій, які призвели до порушення п. 13.1 та п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 530758, 530758 від 26.10.2024, ОСОБА_1 проставив власні підписи про ознайомлення з вказаними матеріалами, та відмовився надавати свої пояснення стосовно подій, які були зафіксовані працівниками поліції. ОСОБА_1 був ознайомлений зі схемою ДТП, та ніяких заперечень не висловив, що підтверджує той факт, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги ПДР, що призвело до ДТП.

Крім того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 , відповідно до якої його відсторонили від керування транспортним засобом, що також свідчить про підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може утворювати самостійний склад адміністративного правопорушення, оскільки не доведено факту керування, спростовуються матеріалами справи та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому підстави для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно п. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Цвєтова Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк