Єдиний унікальний номер судової справи: 489/5078/25
Номер провадження: 33/812/372/25 Головуючий у місцевому суді: Валігурський Г.Ю.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Шурмою Є.В.,

за участю: захисника - адвоката Козуненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Козуненко Ірини В`ячеславівни на постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 371090 від 24червня 2025 року, водій ОСОБА_1 24 червня 2025 року о 01 год 55 у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 102, керував транспортним засобом Geely ck, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, хитка хода). В установленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер 6810, на що водій погодився. Результат тесту № 2662 - 1,33 проміле. Водій перебував в стані алкогольного сп?яніння, з результатом водій згоден, чим порушив вимоги п. 2.9.«а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

He погодившись із зазначеною постановою суду, 18 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Козуненко І.В. подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Козуненко І.В. зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент його зупинки працівниками поліції. Відеозапис не відображає самої події керування, а лише момент після зупинки, а тому не може бути достатнім доказом. Посилання суду першої інстанції на пояснення самого ОСОБА_1 не звільняє орган, який притягає до відповідальності, від обов`язку доведення правомірності своїх дій.

Вказує на те, що має місце не відповідність номеру технічного приладу, зазначеного поліцейським в протоколі та акті на стан алкогольного сп?яніння.

Також звертає увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено марку автомобіля «Geeky» замість «Gelly» та державний номер « НОМЕР_2 » замість « НОМЕР_3 ».

Вказане на думку адвоката свідчить про неналежну процесуальну якість складених матеріалів. Більш того, такі помилки виключають можливість однозначної ідентифікації транспортного засобу, який ніби то перебував під керуванням ОСОБА_1 , що в свою чергу створює розумні сумніви у достовірності самого факту правопорушення.

Крім того, адвокат зауважує, що відсутність на відеозаписі факту роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свідчить про істотне порушення процесуальних норм, що ставить під сумнів законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та є підставою для скасування оскаржуваної постанови в порядку пункту 1 частини 1статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також, захисник просить поновити строк на оскарження постанови Інгульського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року, оскільки вважає, що він рахувався до 16 серпня 2025 року, а оскільки останній день на оскарження постанови суду припав на вихідний день, то останнім днем для оскарження слід вважати наступний робочий день, тобто понеділок - 18 серпня 2025 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Козуненко І.В., перевіривши доводи щодо поважності причин пропуску строку викладені в клопотанні про поновлення строку, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, 06 серпня 2025 року Інгульським районним судом м. Миколаєва прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, натомість була присутня його захисник - адвокат Козуненко І.В.

Згідно супровідного листа Інгульського районного суду м. Миколаєва № 489/5078/25/29342/2025, копію постанови направлено на поштову адресу ОСОБА_1 07 серпня 2025 року, однак відомості про отримання останнім вказаного поштового відправлення матеріали справи не місять.

За даними розписки, яка наявна в матеріалах справи, адвокат Козуненко І.В. отримала копію оскаржуваної постанови 08 серпня 2025 року.

Враховуючи викладене, та з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вислухавши аргументи і доводи захисника адвоката Козуненко І.В. щодо вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 371090 від 24 червня 2025 року, водій ОСОБА_1 24 червня 2025 року о 01 год 55 у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 102, керував транспортним засобом Geely ck, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, хитка хода). В установленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер 6810, на що водій погодився. Результат тесту № 2662 - 1,33 проміле. Водій перебував в стані алкогольного сп?яніння, з результатом водій згоден, чим порушив вимоги п. 2.9.«а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол водієм ОСОБА_1 підписано без зауважень.

Також, в матеріалах справи міститься чек щодо тестування на алкоголь, проведеного на місці зупинки працівниками поліції за допомогою приладу Alcotest 6810, тест № 2662, результат 1,33‰ (а.с.4).

За результатами проведення на місці зупинки працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Результатом огляду є показник 1,33 ‰. Акт ОСОБА_1 підписано без заперечень та доповнень (а.с.5).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у відповідності до вимог діючого законодавства підтверджено відеозаписом, здійсненими на боді камери № 474080 та № 471718 (а.с.5).

Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль марки Geely СК, номерний знак НОМЕР_4 був зупинений на блок посту. ОСОБА_1 вийшов з машини з водійського сидіння. В подальшому, у зв?язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки. Результат огляду склав 1,33 ‰. З результатом водій погодився. Разом з тим, ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що їхав у м. Миколаїв в особистих справах. Не заперечував, що вживав алкоголь та перебуває в стані сп?яніння.

Порушення працівниками поліції вимог Інструкції № 1452/735 під час проведення огляду та вимог ст.266 КУпАП відеозаписом не встановлено.

Цей відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими долученими до протоколу доказами, які досліджені судом, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 24 червня 2025 року о 01 год 55 у м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, 102, керував транспортним засобом Geely ck, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Отже суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення наступних адміністративних стягнень: штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 11 травня 2025 року ОСОБА_1 отримував 11 травня 2022 року посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_5 (а.с.7).

За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що матеріали адміністративної справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент його зупинки працівниками поліції, з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис, з якого встановлено, що автомобіль марки Geely СК, номерний знак НОМЕР_4 був зупинений на блок посту. ОСОБА_1 вийшов з водійського сидіння машини, при цьому, жодним чином не заперечував та не спростовував того факту, що саме він керував вказаним транспортним засобом.

За такого, вказане твердження суд сприймає як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд відхиляє як безпідставні твердження адвоката Козуненко І.В. про не відповідність номеру технічного приладу, зазначеного поліцейським в протоколі та акті на стан алкогольного сп?яніння, оскільки як вбачається з чеку про результати тестування, який безпосередньо роздруковано самим приладом, огляд проводився Alcotest 6810, прилад № ARAM 2288. А тому суд не вбачає розбіжностей щодо вказаної інформації в протоколі про адміністративне правопорушення та в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено марку автомобіля «Geeky» замість «Gelly» та державний номер « НОМЕР_2 » замість « НОМЕР_3 » є слушними, однак вказані технічні недоліки (описки) не спростовують факту вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що на відеозаписі відсутній факт роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не має правового значення, з огляду на його підпис в графі «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

За такого, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові та були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Козуненко Ірини В`ячеславівни - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Козуненко Ірини В`ячеславівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко