ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1521/25 Справа № 210/1225/25 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В. за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В. захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пільгуя О.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника Пільгуя О.М. на постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 24 лютого 2025 року о 02 годині 23 хвилин в м. Кривий Ріг, по вул. Нікопольське шосе, 5б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Alcotest 7510, що підтверджується тестом №452 від 24.02.2025 року. Проба позитивна 1,59%. З результатами згодний. Зафіксовано на нагрудні камери 474726, 475133, 474712, 474709, 475136, 474748.

Постановою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився Пільгуя О.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржила в апеляційному порядку. На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянув справу 30.04.2025 року без участі захисника, незважаючи на його поважну причину відсутності участь в іншому судовому засіданні в апеляційному суді. Вказує, що таке рішення суперечить ст. 59 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, практиці ЄСПЛ, рішенню КСУ №10-рп/2011, а також статті 268 КУпАП, яка гарантує право особи на юридичну допомогу. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у перенесенні засідання, фактично позбавивши ОСОБА_1 можливості захисту, що є підставою для скасування постанови. Вважає, що суд неповно з`ясував обставини справи, оскільки проігнорував процесуальні порушення поліції під час оформлення матеріалів, зокрема, проведення огляду на стан сп`яніння без повідомлення про ознаки сп`яніння, участі невстановленої особи, ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на місці та без надання права на медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Вказує, що огляд, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, є недійсним, а отже, зібрані докази недопустимими. Зазначає, що суд фактично став на бік обвинувачення, що є несумісним із принципом неупередженості суду та суперечить ст. 6 Конвенції. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. До початку судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторони захисту, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, на розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Також суд зазначив, що адвокат Пільгуй О.М., який діє від імені та інтересів ОСОБА_1 , відкладав судове засідання призначені на 26 березня 2025 року, 04 квітня 2025 року у зв`язку із зайнятістю в інших судових справах. 30 квітня 2025 року адвокат Пільгуй О.М. знову скерував на адресу суд клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважав за необхідне відмовити захиснику Пільгуй О.М. у клопотанні про перенесення розгляду справи,.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом першої інстанції розглянуто клопотання від сторони захисту про відкладення розгляду справи

Враховуючи той факт, що до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Пільгуй О.М. надав клопотання про відкладення розгляду справи через розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою його підзахисному було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про зловживання стороною захисту своїми правами та намагання затягнути розгляд справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 24.02.2025 року, заяву про відкладення судового засідання сторона захисту подала завчасно, також приймаючи до уваги, що відповідно до вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, у даному випадку суд апеляційної інстанції вважає зазначену обставину для відкладення розгляду справи поважною, відсутність у даному випадку намагання затягнути розгляд справи, можливість судом відкладення судового засідання на іншу дату та достатність часу для розгляду справи без порушення вимог ст.38 КУпАП.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова районного суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги про те що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними доказами по справі.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №244925 від 24 лютого 2025 року згідно якого 24 лютого 2025 року о 02 годині 23 хвилин в м. Кривий Ріг, по вул. Нікопольське шосе, 5б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Alcotest 7510, що підтверджується тестом №452 від 24.02.2025 року. Проба позитивна 1,59%. З результатами згодний. Зафіксовано на нагрудні камери 474726, 475133, 474712, 474709, 475136, 474748. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Порушення п.2.9а ПДР.

Даними з рапорту поліцейського у якому викладені обставини, які відбувались 24 лютого 2025 року було зупинено ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , вході спілкування у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510.

Довідкою з якої встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Носієм інформації з відеозаписами з відео реєстратора та нагрудних-камер, на яких зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом засіб ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , роз`яснення причини зупинки, та оголошені наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 роз`яснюються його права, останній погоджується пройти на місці огляд на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 погоджується із результатом тесту та вказує, що дійсно вживав алкогольні напої.

Доводи апеляційної скарги, що процесуальні порушення поліції під час оформлення матеріалів справи, є безпідставними та повністю спростовується наявним у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 279 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції провели огляд на стан сп`яніння без повідомлення про ознаки сп`яніння є безпідставними, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи водій ОСОБА_1 на запитання працівників поліції чи вживав він алкогольні напої, водій повідомив працівникам поліції про вживання алкогольних напоїв. На закону вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 добровільно погодився.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на місці та йому не забезпечили право на медичний огляд у закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки як підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 одразу після огляду погодився з результатом технічного приладу Alcotest 7510, тестом №452 від 24.02.2025 року проба позитивна 1,59%. Та не заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушення працівниками поліції, або незаконних дій з їхнього боку для визнання процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсною.

Доводи сторони захисту у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення працівниками поліції вимог закону, які б слугували підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази неналежними та недопустимими. Наведені міркування сторони захисту, щодо фактичних обставин справи носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 24 лютого 2025 року о 02 годині 23 хвилин в м. Кривий Ріг, по вул. Нікопольське шосе, 5б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Alcotest 7510, що підтверджується тестом №452 від 24.02.2025 року. Проба позитивна 1,59%. З результатами згодний. Зафіксовано на нагрудні камери 474726, 475133, 474712, 474709, 475136, 474748. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання нових проступків, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Пільгуя О.М. задовольнити частково.

Постанову судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 квітня 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно післяїї винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя