Житомирський апеляційний суд
Справа №289/657/25 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Номер провадження №33/4805/645/25
Категорія ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, в період часу з 01.08.2024, ОСОБА_1 не сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Сума заборгованості зі сплати аліментів з 01.08.2024 по 31.03.2025 склала 12424,50 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, послався на складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою та у його відсутність, без дотримання вимог ст.254 КУпАП. Також вказав, що матеріали справи не містять відомостей про направлення і вручення йому державним виконавцем вимоги про сплату заборгованості, доведення до його відома інформації про її існування.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 280 КУпАП зазначає, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина є доведеною.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на примусовому виконанні у Коростишівському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №24779267, відкрите на підставі виконавчого листа №2-71/2011 від 22.02.2011, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2010 і до повноліття дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а.с.9).

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 вказаного виконавчого документа станом на 31.03.2025 утворилася заборгованість, сукупний розмір якої відповідно до розрахунку державного виконавця, становить 12424,50 грн (а.с.11-16).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №043380 від 07.04.2025, складеного дільничним офіцером поліції ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області Петрівським В.В., вбачається, що в період часу з 01.08.2024 по 31.03.2025 ОСОБА_1 , відповідно до виконавчого провадження №24779267, не сплачував аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме 12424,50 грн.

Про ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дочки свідчить також наявна у справі заява ОСОБА_6 , подана до відділу поліції про притягнення ОСОБА_1 до кримінального відповідальності за ч.1 ст.164 КК України (а.с.3).

Окрім того, в матеріалах справи наявна постанова судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.10.2024 у справі №289/1830/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт. Вказана постанова залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 16.12.2024 (а.с.17).

Зі змісту листа Житомирського районного сектору №6 Філії державної установи «Центр пробації» у Житомирської області від 08.04.2025 за №641/33/21/1-25 вбачається, що ОСОБА_1 з 14.02.2025 знятий з обліку районного сектору у зв`язку з відпрацюванням суспільно корисних робіт (а.с.20).

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на складення протоколу про адміністративне правопорушення у його відсутність є безпідставними та спростовуються змістом протоколу, який підписаний ним особисто, а також письмовими поясненнями на окремому аркуші, у яких він визнав свою вину (а.с.2, 19).

Крім того, є безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою особою, оскільки відповідно до ст.255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст.183-1 КУпАП, яка стосується несплати аліментів, мають право складати, зокрема, працівники Національної поліції.

Як свідчить зміст протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений із розміром і періодом заборгованості зі сплати аліментів, будь-яких заперечень з даного приводу не виказував, у письмових поясненнях свою вину визнав і щиро розкаявся у скоєному. Останній, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, продовжує не сплачувати аліменти, а тому його доводи в частині невручення державним виконавцем вимоги про заборгованість аліментів не спростовують висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також положення ч.3 ст.31-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції статті. Накладене судом адміністративне стягнення відповідає положенням ст.33-35 КУпАП.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич