Справа 573/686/25
Номер провадження 3/573/355/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

20 серпня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: Даценка А.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працює ТОВ "Верес Агро"

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До суду 09 квітня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 292240 від 06.04.2025 із якого встановлено, що 06.04.2025 о 08:55 год. в м. Білопілля Сумської області по вул. Черняхівського водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT-35» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у пасивній формі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозасобу, а саме на бодікамеру DSJ-0025, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування водія відсторонено.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за яке передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В суді ОСОБА_2 винним себе не визнав, у минулому судовому засіданні пояснив, що 06 квітня 2025 року вранці він відвіз зерно підприємця та повертався на автомобілі «Volkswagen» по дорозі через м. Білопілля. Потім щось трапилося із машиною і він був змушений зупинитися на узбіччі головної дороги, подзвонив знайомому та чекав поки приїде машина. На узбіччі машина стояла десь 2-3 години, а він в цей час спав у автомобілі. Потім до нього під"їхали поліцейські, попросили показати документи, він показав водійське посвідчення, з автомобілю не виходив. Далі поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння, але він не керував т/з, який стояв на дорозі, тому відмовився проходити огляд.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Даценко А.М. підтримав письмові пояснення, направлені до суду, та зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «Технічний засіб відеозапису DSJ0000025», проте, що це за засіб невідомо, хоча згідно відеозапису, фактично технічний запис зазначений як DSJ_0000025_000000.

Таким чином, в протоколі відсутнє найменування (назва, марка, модель) технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація. Записи щодо назви технічного засобу в протоколі та на відео різняться.

Також матеріали справ містять 5 відеофайлів з номерами 1, 2,3,, 0.

Згідно інформації, зазначеної у відеофайлі з останніми цифрами 0003 тривалість запису складає 11 хв. 23 с., початок зйомки вказано 9 год. 25 хв. 33 с., кінець зйомки вказано 9 год.36 хв. 53 с.

Згідно інформації, зазначеної у відеофайлі з останні цифрами 0004 тривалість запису складає 15 хв., початок зйомки вказано 9 год. 38 хв. 06 с.

Таким чином, відеозапис був перерваний на 1 хв. 13 с, саме в цей час ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що повідомив співробітника поліції, але отримав відмову.

Таким чином, працівник поліції безпідставно відмовив його клієнтові в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, попередньо пропонуючи йому пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Вважає, що в даному випадку до суду не надано належних і допустимих доказів, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Поліцейський СРПП ВП № 1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , який складав протокол, у минулому судовому засіданні зазначив, що 06.04.2025 року він рухався із інспектором Діденко по вул. Гагаріна в м. Білопілля. Перед їх автомобілем їхав мікроавтобус «Volkswagen», який повернув праворуч на вул. Черняхівська, зупинився, а потім почав здавати назад. ОСОБА_4 , який був за кермом, подав звуковий сигнал, тоді автомобіль зупинився. Під час спілкування з водієм було відчутно запах алкоголю, млява мова, тремтіння рук. Документів водій не надав, потім показав посвідчення ДФТГ у вікно. Його особу було встановлено по базі даних. Із автомобілю водій виходити відмовився, спілкувався через вікно та робив вигляд, що спить. Декілька разів на камеру водію пропонувалося пройти огляд на стан сп"яніння, але водій так і не погодився пройти огляд, тоді було складено протокол за відмову від проходження огляду.

Поліцейський СРПП ВП № 1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у минулому судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням поліцейського ОСОБА_3 . Підтвердив факт того, що після зупинки автомобіля водій закрився у автомобілі, спілкувався через вікно, документи не надав та не погодився пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп"яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його преставника - адвоката Даценка А.М., поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Мотиви суду та оцінка наданих доказів.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність, а на підставі ч. 1 ст. 130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує т/з, настає за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 130 ч.1 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознакалкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Пунктами 2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Також, п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, яка стосується безпосередньо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

В якості доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292240 від 06.04.2025 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП, до протоколу долучено диск із відеозаписом події від 06.04.2025 року.

Зокрема із вказаного відеозапису 0000025__0001 зафіксовано факт руху транспортного засобу марки «Volkswagen LT-35» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Білопілля по вул. Черняхівського 06.04.2025 року о 08:55:42 год., а після його зупинки працівниками поліції о 09:21:23 год. встановлено, що саме водій ОСОБА_2 перебував за кермом вказаного автомобіля.

Таким чином доводи ОСОБА_2 щодо того, що він не керував автомобілем, а лише чекав на узбіччі, спростовується вказаним відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні. У подальшому у процесі спілкування інспектор поліції ОСОБА_3 декілька разів висловлює вимогу водію пройти огляд на стан сп"яніння, після чого ОСОБА_2 повідомляє йому, що він є пасажиром, а не водієм, який кудись відійшов, а тому він не повинен проходити огляд на стан сп"яніння. Вказані дії зафіксовані нагрудною камерою поліцейського ОСОБА_5 , який також роз"яснює водію, що в такому разі він повинен буде скласти протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду.

Крім того, досліджуючи в судовому засідані диск із відеозаписом встановлено, що він містить дві папки :" Б1" та "Б2".

Зокрема папка "Б1" містить 5 файлів із відеозаписами з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3 :

01) період часу із 08:55:40 год. по 09:10:30 год;

02) період часу із 09:10:31 год. по 09:25:30 год;

03) період часу із 09:25:31 год. по 09:36:56 год; (відсутній запис із 09:36:57 год. по 09:38:05 год., який наявний у папці "Б2" із нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4 ) ;

04) період часу із 09:38:06 год. по 09:53:06 год;

05) період часу із 09:53:07 год. по 09:59:30 год.

Зокрема папка "Б2" містить 7 файлів із відеозаписами з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4 :

01) період часу із 08:55:29 год. по 09:05:26 год;

02) період часу із 09:05:26 год. по 09:15:27 год;

03) період часу із 09:15:27 год. по 09:25:27 год;

04) період часу із 09:25: 27 год. по 09:35: 27 год;

05) період часу із 09:35:27 год. по 09:45:27 год. ( присутній запис із 09:36:57 год. по 09:38:05 год., який відсутній у папці "Б1") ;

06) період часу із 09:45:28 год. по 09:55:27 год;

07) період часу із 09:55: 28 год. по 09:58: 11 год.

Таким чином папки Б1 та Б2, містить файли із відеозаписами з нагрудної камери поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що зумовлено особливостями програми відеофіксуючих пристроїв, на відеозаписах зафіксовано день та час, та мається перерва 1 хв. 10 с. із нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3 , але вказаний час зафіксований на камері поліцейського ОСОБА_4 , що спростовує заперечення представника - адвоката Даценка А.М. про відсутність відеозапису саме в той час, саме коли його клієнт погодився проходити огляд.

Зокрема у спірний період часу із 09:36:57 год. по 09:38:06, із нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4 встановлено, що в цей час він спілкується із поліцейським Фесенком Р.І. біля службового автомобіля, і на запитання останнього відповідає, що ОСОБА_2 спить.

Тобто, із вказаного епізода відеозапису вбачається, що поліцейські спілкуються між собою в той час, як ОСОБА_2 перебуває у зачиненому автомобілі.

Логічна послідовність відеозаписів створює цілісну картину фіксації правовопорушення і всіх послідуючих дій поліцейського Фесенка Р.І., аж до закінчення складення протоколу про адміністративне правопорушення, зачитування його через зачинені двері автомобіля ОСОБА_2 , який відмовився його підписувати та отримувати копію, про що мається відповідний запис. На відеозаписі відсутні будь які дані щодо бажання ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки чи у медичному закладі, від пояснень останній відмовився і зауважень не висловив.

Таким чином доводи адвоката Даценка А.М. щодо недопустимомості відеозапису як доказу, через порушення процедури відеофіксації правопрушення суд відхиляє.

Доводи про невідповідність електронного протоколу вимогам КУпАП суд не приймає до уваги, оскільки досліджений протокол повністю відповідає вимогам, складений належним чином уповноваженою на його складення особою.

На переконання суду, докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Будь-яких підстав не довіряти наявним у матеріалах справи доказам суд не вбачає.

Даних про відсутність посвідчення водія у ОСОБА_2 матеріали не містять.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що працівниками поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Таким чином, суд приходить до переконання, що досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи його представника щодо незаконності притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Мотив накладення стягнення.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Адміністративне стягнення має на меті не лише покарання порушника, а й виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання скоєнню нових правопорушень.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Судовий збір.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 ПДР, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а правопорушником із дня отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Повний текст постанови виготовлено 29.08.2025

Суддя

Справа 573/686/25

Номер провадження 3/573/355/25

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

(вступна і резолютивна частина )

20 серпня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: Даценка А.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працює ТОВ "Верес Агро"

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а правопорушником із дня отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя