Справа № 338/769/25
Провадження № 33/4808/550/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Решетов В. В.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1 06 червня 2025 року о 15 год 15 хв, перебуваючи по вул. Шевченка №97 в селищі Богородчани, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, керуючи мототранспортом марки «Хонда» б/н, перед поворотом ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.4 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що поліцейський не повністю розібрався в ситуації, оскільки інший учасник ДТП, ОСОБА_2 , також порушив вимоги ПДР України, зокрема п.1.10 щодо недотримання безпечної дистанції, швидкості та інтервалу. Ці порушення, на думку ОСОБА_1 , не були досліджені судом першої інстанції, хоча вони зафіксовані на відеореєстраторі, запис з якого додається до апеляції. Апелянт повідомляє, що повністю відшкодував матеріальні збитки ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою від 20.06.2025 року, яка додається до скарги. Вказує, що раніше жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Вважає, що накладене стягнення є надто суворим та не пропорційне скоєному правопорушенню. Вказує, що заробляє на життя пасажирськими перевезеннями на замовлення, а тому позбавлення права керування транспортним засобом матиме для нього негативні наслідки.

Просить постанову суду змінити в частині призначеного йому покарання та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №356207 (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 2), поясненнями учасників дорожнього руху (а.с. 3, 4).

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується в повному обсязі, а доводи його апеляційної скарги про те, що ДТП сталося виключно з вини іншого учасника руху, є неспроможними, оскільки не спростовують встановленого факту власного порушення ПДР України.

Згідно зі ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд зобов`язаний враховувати характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У даній справі на користь апелянта наявні пом`якшуючі обставини відшкодування завданих збитків, позитивна характеристика особи та відсутність повторності аналогічних порушень.

Разом з тим апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про заміну виду адміністративного стягнення. Так, ОСОБА_1 не надав жодного доказу, що має офіційні доходи, що має роботу пов`язану з пасажирськими перевезеннями, що отримав відповідну ліцензію на здійснення пасажирських перевезень.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вищенаведене правопорушення ОСОБА_1 вчинив керуючи транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Така протиправна поведінка ОСОБА_3 вказує на правильність висновків суду першої інстанції щодо виду адміністративного стягнення.

Також, апеляційний суд враховує, що доводи апеляційної скарги вказують на незнання ОСОБА_3 всіх правил дорожнього руху, та спростовують його щире каяття. Зокрема, він висловлює впевненість, що дії водія автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_1 перевищення швидкості та недотримання безпечного інтервалу, є також неправомірними та пов`язані з настанням ДТП. Разом з цим, він не надав доказів таким обставинам. Такі твердження слід розцінювати як невизнання винуватості та бажання перекласти частину вини на іншу особу.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що апелянт раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП; добровільно та в повному обсязі відшкодував потерпілому завдану шкоду, що підтверджується письмовою розпискою.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців, буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_1 таким, на якого накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт