ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5893/25
Провадження № 33/819/143/25
Головуючий у 1 інстанції Рябцева М.С.
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,

при секретарі Середюку М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 25 березня 2025 року о 17:00 год. був виявлений в розташуванні 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , який знаходився в районі виконання завдань поблизу АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, та був доставлений до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР для встановлення факту алкогольного сп`яніння. В результаті огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вказані дії суд кваліфікував за ч.3 ст.172-20 КУпАП поява військовослужбовця на території військової частини та виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі, або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 послався на те, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Жодного повідомлення від суду не отримував, ні в письмовому, ні в електронному вигляді. При цьому заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Зазначає, що судом порушено його права, що передбачені ст.268 КУпАП та позбавлено можливості особисто захищати свої права, надати пояснення, заперечити проти доказів або заявляти клопотання.

Крім того, звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні відеозаписи, відомості про свідків, чи інші докази, що підтверджують правомірність процедури медичного огляду. На думку апелянта, зазначені обставини свідчать про істотне порушення закону, наслідком чого є недійсність огляду.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. 02 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Мотиви суду

Щодо законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Для забезпечення виконання вказаних завдань, відповідно до вимог ст.280 КУпАП , суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

-чи було вчинено адміністративне правопорушення;

-чи винна дана особа в його вчиненні;

-чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

-чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність;

-чи заподіяно майнову шкоду;

-чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;

-з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування наведених обставин проводиться на підставі оцінки доказів, яке здійснюється за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема протоколу про військове адміністративне правопорушення №166/25 від 26 березня 2025 року, 25 березня 2025 року о 17:00 годи, ОСОБА_1 був виявлений в розташуванні 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з порожнини рота.

Того ж дня, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння матроса ОСОБА_1 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради для встановлення факту алкогольного сп`яніння та запропоновано добровільно пройти медичний огляд, на що останній погодився.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №981/В, складеному о 18:22 год, матрос ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Такий чином 25 березня 2025 року матрос ОСОБА_1 перебував в розташуванні 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 в зоні виконання завдань та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, в нетверезому стані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, матеріали провадження свідчать, що особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:

-протокол про адміністративне правопорушення №166/25 від 26 березня 2025 року (а.п.1);

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 березня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на час огляду 25 березня 2025 року 18:22 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-копію військового квитка ОСОБА_1

-витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №376 від 29 грудня 2024 року відповідно до якого матроса ОСОБА_1 , сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону, визнано таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 №139-АД від 11 січня 2025 року, яким визначено перелік осіб, уповноважених на складання протоколів та оформлення матеріалів про військовій адміністративні правопорушення у військовій частині НОМЕР_1 ;

-заяву ОСОБА_1 , від 26 березня 2025 року відповідно до якої останній просив розгляд справи проводити за його відсутності. Зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП визнає, просив призначити мінімальне покарання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції надавши оцінку вказаним доказам, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Чинні процесуальні норми КУпАП порівняно із кримінальним процесуальним законодавством не передбачають критерії оцінки доказів як то належність, допустимість, достовірність та достатність.

В той же час безсумнівно, докази мають бути отримані у порядку встановленому законом та прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надавши оцінку наявним в матеріалах провадження доказам у відповідності із доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах провадження докази, що враховані судом першої інстанції, в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості. При цьому сукупності зазначених доказів достатньо для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ст.16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За змістом ч. 1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №166/25 від 26 березня 2025 року вбачається, що 25 березня 2025 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 був виявлений в розташуванні 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , який знаходився в районі виконання завдань, поблизу АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, та був доставлений до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР для встановлення факту алкогольного сп`яніння. В результаті огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом із зазначенням, що повністю визнає свою вину і щиро розкаюється.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає положенням ст.256 КУпАП та складений уповноваженою особою, що підтверджується зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_1 №139-АД від 11 січня 2025 року, та складений у присутності двох свідків.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються іншими доказами, зокрема витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 376 від 29 грудня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25 березня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено лікарем в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР та його результати оформлено у відповідності до вимог «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що його огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, а в матеріалах провадження відсутні відеозаписи, відомості про свідків чи інші докази, що свідчать про правомірність процедури медичного огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначена загальна процедура проведення огляду військовослужбовця передбачена й Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року №32.

Відповідно до вказаного положення огляд проводиться:

уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних у закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби.

Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу військовослужбовця/військовозобов`язаного.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд військовослужбовця/військовозобов`язаного, складає за його результатами акт медичного огляду та висновок.

Зі змісту ст.266-1 КУпАП, а також Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вбачається, що законодавчими нормами передбачено наступний порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час зборів, а також військовослужбовців:

1.проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення - з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

2.лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому положеннями ст.266-1 КУпАП визначено, що уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків у разі проведення огляду, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У даному випадку, матеріали справи не містять інформації про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці виявлення правопорушення командиром (начальником) військової частини чи уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Відповідний огляд проведено лікарем в закладі охорони здоров`я.

З огляду на те, що положення ст.266-1 КУпАП не передбачають обов`язкового застосування спеціальних технічних засобів відеозапису чи залучення свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, апеляційний суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з дотриманням визначеного законодавством порядку уповноваженою особою лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку, за відсутності об`єктивних сумнівів щодо результатів проведеного огляду.

Складений лікарем висновок за результатами огляду в установленому законом порядку військовослужбовцем не оскаржений (пункт 15 Порядку).

За наведеного, апеляційний суд не вбачає порушень в проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та підстав для скасування постанови суд першої інстанції за доводами апеляційної скарги.

Що стосується дотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства щодо повідомлення ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень у діях місцевого суду під час повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції здійснював належні заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду зокрема шляхом надсилання СМС повідомлення, розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду та скерування повістки за зареєстрованим місцем проживання.

З огляду на вказані способи повідомлення, що вжиті судом, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та надав заяву в якій просив здійснити розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції обґрунтовано зважив на вказану заяву ОСОБА_1 та здійснив розгляд справи. На переконання суду апеляційної інстанції зазначені обставини не свідчать про істотне порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він відповідну заяву не писав, апеляційний суд вважає непереконливими та розцінює як обраний спосіб захисту, адже матеріали провадження не містять відомостей, які б вказували на те, що відповідна заява підписана іншою особою, а не ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що його відсутність в судовому засіданні вплинула на можливість особисто захищати свої права, надати пояснення, заперечити проти доказів або заявляти клопотання, апеляційний суд частково приймає до уваги. Разом із цим, ОСОБА_1 надано реальну можливість реалізувати вказані права в ході ініційованого ним апеляційного провадження. Судом апеляційної інстанції враховано позицію та заперечення ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Однак викладені ОСОБА_1 доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Будь-яких клопотань в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заявляв, просив розглянути справу за його відсутності.

За наведеного апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги.

Що стосується застосовного стосовно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Згідно з положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП за вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачена відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, визначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, місцевий суд виконав вимоги ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника і визначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що з огляду на санкцію ч.3 ст.172-20 КУпАП є мінімальним стягненням.

Вказане стягнення є співмірним скоєному ОСОБА_1 адміністративному правопорушенню і є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Коровайко