Провадження № 3/638/4686/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

06 серпня 2025 року о 18 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 , керуючи авто ВАЗ АХ14768АВ був не уважний за кермом, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді шлагбауму, що спричинило матеріальні збитки та механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Після чого ОСОБА_1 з невідомих причин залишив місце події.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень визнав та пояснив, що при виїзді з гаражного кооперативу одночасно натиснув кнопку на пульті для відкриття шлагбауму разом з охоронцем. Після чого шлагбаум вийшов з ладу та не відкрився. Не помітивши цього він здійснив не умисний наїзд на нього. Поспішав до стоматолога поїхав з місця пригоди. Після чого у добровільному порядку компенсував матеріальні збитки потерпілому.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В протоколах про адміністративне правопорушення складених щодо ОСОБА_1 серії ЕПР1 №419406 від 11.08.2025 року, зазначено, що останній порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, в протоколі ЕПР1 №419430 від 11.08.2025 року, зазначено, що останній порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України.

Пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 2.10а Правил дорожнього руху України, передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так, за статтею 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За статтею 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419406 від 11.08.2025 року та ЕПР1 №419430 від 11.08.2025 року, схемою місця ДТП, складеними уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , даними диска з відеозаписом, дослідженого в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007року,Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати(далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

В той же час, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд повинен в повній мірі дотримуватись вимог ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 , свою вину повністю визнавав, матеріальну шкоду компенсував, що підтверджується довідкою Голови правління СТ «Подолання» від 09.08.2025 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №474 від 09.08.2025 року.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак, відповідно до ст. 22 КУпАП, вважає можливим звільнити дану особу від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння, обмежившись усним зауваженням, що на переконання суду буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З положень ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, тому судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 251, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через суд першої інстанції.

Суддя: Д.В. Цвірюк