Справа№938/1160/25
Провадження № 3/938/781/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області та відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, згідно даних протоколу тимчасово не працює, до адміністративної відповідальності за ст.185, ч.1 ст.204-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 та ч.1 ст.204-1 КпАП України, які постановою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 об`єднано в одне провадження.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №580308 від 23.07.2025 вбачається, що 23.07.2025 о 12год 58хв, в селищі Верховина по вул. Грушевського, громадянин ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження, а саме вимогу проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу на підставі ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" за ст.210, 204-1 КУпАП та оновлення облікових даних, поводив себе нагло та зухвало, шарпав працівників поліції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №344703 від 23.07.2025, 23.07.2025 о 14год 15хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судові засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресами місця проживання, що зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення. Однак, поштові відправлення повернуто суду з підстав відсутності адресата за вказаними адресами.

Крім цього, суд враховує, що протокол за ст.185 КУпАП повинен розглядатися за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП. Однак, оскільки зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, а за вказаним місцем фактичного проживання особа відсутня, суд не вбачає можливості в інший спосіб забезпечити явку ОСОБА_1 в межах строків накладення адміністративного стягнення, в тому числі шляхом його примусового приводу. Разом з тим, у відповідності до ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" судом здійснювалося повідомлення особи про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Також, судова повістка про виклик направлялась особі шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , що зазначений ОСОБА_1 в заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

З огляду на викладене, оскільки судом з достатньою мірою вжито заходів для надання ОСОБА_1 , можливості надати свої аргументи під час слухання справи у суді, однак, він будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання, не з`явився, суд дійшов висновку, про можливість завершення розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту положень ст.ст.254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Зміст же простої, не злісної непокори, розкрито в рішенні Конституційного Суду № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року. Так, згідно нього, слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Також, відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.204-1 КУпАП, долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 580308 від 23.07.2025, з якого вбачається, що 23.07.2025 о 12год 58хв, в селищі Верховина по вул. Грушевського, громадянин ОСОБА_1 не виконував неодноразове законне розпорядження, а саме вимогу проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу на підставі ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" за ст.210, 204-1 КУпАП та оновлення облікових даних, поводив себе нагло та зухвало, шарпав працівників поліції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП;

- протокол АЗ №006167 про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 23.07.2025;

- лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.07.2025;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №344703 від 23.07.2025, 23.07.2025 о 14год 15хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП;

- світлокопію паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- клопотання ОСОБА_1 від 23.07.2025, в якому він просить розгляд справи проводити без його участі, свою провину визнає, зауважень не має;

- відеозапис розміщений на лазерному диску, долученому до матеріалів справи, на якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що мав мету незаконно перетнути державний кордон України, претензій до Державної прикордонної служби не має.

Однак, вказані докази не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків та умисних дій спрямованих на спробу перетину державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску.

Зокрема, протоколи про адміністративне правопорушення не є беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 580308 від 23.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 23.07.2025 о 12год 58хв, в АДРЕСА_3 , не виконував неодноразове законне розпорядження, а саме вимогу проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколу на підставі ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" за ст.210, 204-1 КУпАП та оновлення облікових даних, поводив себе нагло та зухвало, шарпав працівників поліції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП.

До протоколу долучено протокол серія АЗ №006167 про адміністративне затримання ст.263 КУпАП від 23.07.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 доставлено у службове приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 23.07.2025 о 13:15 год у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП для складання адміністративного протоколу та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.07.2025 №1/1/4541, з якого вбачається, що відносно ОСОБА_1 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол №165 про адміністративне правопорушення від 24.07.2025.

Так. згідно з ч.3 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями ІНФОРМАЦІЯ_5, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких ІНФОРМАЦІЯ_5, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абз.3 п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. №1487, Національна поліція за зверненням районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_5, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.

Однак, матеріали справи не містять звернення ІНФОРМАЦІЯ_5, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_4 , Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України про доставку особи до таких ІНФОРМАЦІЯ_5, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, на підставі якого працівники Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснили 23.07.2025 адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП.

Отже, фактично за відсутності звернення вищевказаних органів про доставку особи, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП не може вважатись «законною вимогою», а її невиконання не може вважатись злісною непокорою працівникам поліції.

Також, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №344703 від 23.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 23.07.2025 о 14год 45хв був виявлений прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 472 прикордонного знаку на відстані 20 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах контрольованого-прикордонного району під час спроби незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що 23.07.2025 о 13:15 год. ОСОБА_1 було затримано працівниками Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для складання протоколу та його доставлення в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в свою чергу виключає вчинення ним 23.07.2025 о 14:45год спроби незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.

Крім того, в протоколі серії ЗхРУ №344703 від 23.07.2025 не зазначено, які саме дії вчинила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо незаконного перетину державного кордону.

Крім протоколу, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП доводиться її письмовими поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він перелякався працівників поліції, а також мав намір незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії з метою працевлаштування оскільки його сім`ї потрібні кошти.

Також на диску із записом відеофіксації, зафіксована особа чоловічої статі, яка представилася, як ОСОБА_1 , та повідомила, що мав намір незаконно перетнути державний кордон, претензій до Державної прикордонної служби не має.

Однак, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозаписі про визнання своєї вини за наведених обставин, суд не бере до уваги, оскільки визнання вини особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення саме по собі не може бути єдиним доказам по справі за відсутності інших доказів.

Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Долучені до матеріалів справи, рапорти старшого інспектора СРПП Верховинського РВП капітана поліції Б.Аксюка від 23.07.2025 та оперуповноваженого офіцера відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) майора ОСОБА_2 , суд не бере до уваги, оскільки вказані рапорти за своїм правовим змістом не є доказом, а є документами, якими працівник поліції та прикордонної служби інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість його дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, посадовими особами, які складали відповідні матеріали та збирали докази по справі, не надані відомості про наявність умислу особи, без фіксації та належного процесуального оформлення фактів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків та безпосередню спробу перетину кордону, та про відповідні дії особи, які б вказували саме на спробу перетину державного кордону.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 була вчинена злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків та спроба перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185, ч.1 ст.204-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 , вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків та здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України.

Керуючись ст.ст. 9, 185, 204-1, 247 п.1, 283, 284 КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі за ст.185, ч.1 ст.204-1 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Андрій БУЧИНСЬКИЙ