Єд. унік. № 243/7523/25
Провадження № 3/243/3891/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2025 року об 11 годині 00 хвилин в с.Черкаське по вул.Ясна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Захисник Нурієв Р.Б. у судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення, зазначив, що ОСОБА_1 повідомив про відсутність часу для проходження огляду, був введений поліцейськими в оману щодо накладення на нього стягнення у вигляді попередження. Окрім того, він не був відсторонений від керування та після отримання консультації захисника поїхав та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого він був тверезим. Вказав, що відмова від проходження огляду не була добровільною, оскільки була здійснена під впливом омани з боку поліцейських. Зазначив, що відеозапис не є безперервним, а до його підзахисного мав бути застосований порядок проведення огляду, передбачений ст.266-1 КУпАП, адже він є військовослужбовцем.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:

?даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 422660 від 14.08.2025, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 14 серпня 2025 року об 11 годині 00 хвилин в с.Черкаське по вул.Ясна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

?відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що поліцейський перевіряє наявність водійського посвідчення та документів на транспортний засіб у ОСОБА_1 . На питання поліцейського водій пояснив, що рухається з Харківщини до м.Краматорська. В ході спілкування поліцейський повідомляє водія, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, на що ОСОБА_1 відповідає, що він алкоголь сьогодні не вживав, востаннє вживав вчора вдень. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі водій відмовився, зазначивши, що він не має часу. При цьому поліцейський роз`яснював, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно водія складатиметься адміністративний матеріал за відмову від проходження огляду. Заперечень чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило;

?направленням, за змістом якого 14.08.2025 об 11-05 ОСОБА_1 був направлений до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду відсутні;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за змістом якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

?актом прийому-передачі транспортного засобу, за змістом якого Volkswagen T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 був переданий головному сержанту роти в/ч НОМЕР_3 ;

?довідкою, за змістом якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_4 від 07.12.2019.

Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини. При цьому доводи сторони захисту є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, з доданих до протоколу матеріалів, зокрема, відеозапису слід встановити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним, адже на питання поліцейського водій пояснив звідки і куди він рухається, тим самим визнавши факт керування. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до положень ст.266 КУпАП. Водій відмовився від проходження огляду, після чого поліцейський двічі його попередив про складання протоколу за ст.130 КУпАП. Доводи захисника щодо роз`яснення застосування стягнення у виді попередження спростовуються дослідженим відеозаписом, адже ним зафіксовано безперервне спілкування з моменту, коли поліцейський підходив до автомобіля і, підійшовши, звернувся до водія. Тобто, у разі надання таких роз`яснень поліцейським, про які вказує сторона захисту, вони мали б бути зафіксовані на відео.

Також слід зазначити, що на військовослужбовців, які керують транспортними засобами, розповсюджуються положення ПДР України, зокрема, і п.2.5, будь-яких виключень чинним законодавством не передбачено. Окрім того, до процедури огляду водіїв на стан сп`яніння, які є військовослужбовцями, також застосовуються положення ст.266 КУпАП, як і до будь-яких інших водіїв, а не положення ст.266-1 КУпАП, як про це вказує захисник.

Суддею було досліджено висновок № 614 від 27.08.2025 за підписом лікаря психіатра ОСОБА_2 , за змістом якого ОСОБА_1 14.08.2025 о 14-50 год. був тверезим. Однак, вказаний результат медичного огляду не має жодного правового значення під час розгляду вказаної справи, оскільки ОСОБА_1 визнаний винним саме у відмові пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, а не у керуванні транспортним засобом особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказані адміністративні правопорушення є різними за своїми складами попри кваліфікацією за однією частиною та однією статтею КУпАП. Окрім того, відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Доводи захисника в тій частині, що відеозапис з місця події, нібито, не є безперервним та послідовним, не є обґрунтованими, оскільки перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суддя вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які знаходились на місці зупинки транспортного засобу.

Також доводи захисника про нездійснення відсторонення ОСОБА_1 від керування спростовуються актом прийому-передачі транспортного засобу - Volkswagen T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був переданий головному сержанту роти в/ч НОМЕР_3 .

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 наразі проходить військову службу у Збройних Силах України та є військовослужбовцем, останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на р/р UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна