КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/9621/24 Суддя 1-ї інстанції: Казмиренко Л.В.
Провадження №33/824/2185/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: захисника - Монько О.В., представника Енергетичної митниці - Гереги К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці Носко Ю.Ю. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник Енергетичної митниці Носко Ю.Ю., не погоджуючись з вказаним рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року у справі №758/9621/24 та прийняти нову постанову про визнання директора ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - 25 468,64 грн. з конфіскацією цих товарів (шляхом стягнення вартості цих товарів).

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що суд при прийнятті постанови не повно з`ясував всі обставини справи, що призвело до невірних висновків.

Так, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які беззаперечно вказують на вчинення директором ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.183 МК України та встановлюють його вину.

В ситуації, пов`язаній з виявленням факту використання в якості підстави для ввезення дизельного палива сертифіката якості від 18.04.2023 №163931_5034579, який був поданий митним органом України під час ввезення та випуску товару у вільний обіг і який містить неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, на переконання апелянта, очевидним є те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності в адміністративній справі №758/9621/24.

Зазначає про те, що замовлення (поставку в Україну) дизельного палива у литовського підприємства UAB «NAFTOS DUJOS» здійснював саме директор ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 06.01.2023 №1/23, в рамках якого ТОВ «ВАЛЕНТИНА» здійснювало переміщення через митний кордон України товару «паливо дизельне» та до митних органів України подавався сертифікат якості від 18.04.2023 №163931_5034579, виданий заводом-виробником - компанією «Orlen Lietuva» на кількість товару, що не відповідає тій, яка була випущена у вільний обіг на території України.

На думку апелянта, саме директор ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 як імпортер цього товару вчиняв активні дії щодо ввезення, митного оформлення та у подальшому введення в обіг на території України дизельного палива, а тому саме останнім вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «паливо дизельне» у кількості 971 кг., вартістю 25 468,64 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представник митниці зазначає про те, що паспорт якості є тим документом, що згідно з нормами статті 198 МК України містить відомості про товар, достатні для його ідентифікації при здійсненні його пропуску у пункті пропуску через державний кордон України.

Так, 01.03.2023 Енергетивна митниця отримала лист від 17.02.2023 №62 від Представництва компанії «Orlen Lietuva» в Україні щодо фактів використання постачальниками палива підроблених сертифікатів якості компанії. За результатами опрацювання відповіді, наданої компанією «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №02(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат якості видавався підприємству UAB «NAFTOS DUJOS» на 125 469 кг. Однак, фактично ТОВ «ВАЛЕНТИНА» з поданням сертифікату якості від 18.04.2023 №163931_5034579 було ввезено на митну територію України 126 440 кг, що на 971 кг. перевищує кількість відвантаженого за даними сертифікату якості товару.

Представник митниці звертає увагу на те, що зазначення під час митного оформлення походження нафтопродуктів з Європейського Союзу свідчить, на його думку, про те, що імпортер достеменно не знав якою саме є «країна» виробництва палива.

Фактично на товар «паливо дизельне» у кількості 971 кг. відсутні документи, і на якість цього дизельного палива, і на походження. На переконання апелянта, директором ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 саме умисно вчинено зазначене порушення митних правил.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Монько О.В. подала заперечення на апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суд м. Києва від 04.03.2024 року по справі №758/9621/24 без змін. Зазначає про те, що ані протокол про порушення митних правил, ані наявні в матеріалах справи документи не містять фактичних обставин, які б свідчили про невиконання, або неналежне виконання громадянином ОСОБА_1 обов`язків, покладених на нього, як керівника підприємства. Крім того, у протоколі про порушення митних правил не вказано, у який встановлений законодавством спосіб керівник підприємства - покупця/отримувача має забезпечити достовірність та правдивість інформації, вказаній у товаросупровідних та комерційних документах безпосередньо продавцем/відправником товарів, а також має обов`язок встановлювати/перевіряти будь-які обставини, пов`язані з експортом товарів з території інших країн. Разом з тим, суд дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Зазначає про те, що нібито вчинені громадянином ОСОБА_1 дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Паливо дизельне» вагою 971 кг з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підстави переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару, не охоплюються способами (діями), переліченими у ч.1 ст.483 МК України, а отже не є об`єктивною стороною ч.1 ст.483 МК України.

Захисник зазначає про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

Заслухавши пояснення представника Енергетичної митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено настання адміністративної відповідальності за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Отже, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Суб`єктом правопорушення є декларант, тобто особа, яка подає відповідні документи митному органу з метою переміщення товарів через митний кордон.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 року підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до роз`яснень, наведених у зазначеній Постанові, не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Тобто, склад правопорушення в даному випадку полягає саме в умисному переміщенні товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов саме по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі протокол про порушення митних правил від 30 квітня 2024 року № 0098/90300/24, не містять підтвердження обставин, які б вказували на те, що митним органам досліджувалося питання наявності у ОСОБА_1 суб`єктивної сторони у формі прямого умислу на переміщення через митний кордон України товарів з використанням при цьому документів, які є підробленими чи одержані незаконним шляхом, або містять неправдиві дані. До протоколу про порушення митних правил не додано належних та допустимих доказів того, що декларант подав документи, які отримав незаконним шляхом або підроблені документи.

З матеріалів справи вбачається, що товар «паливо дизельне» було ввезено на митну територію України у період з 20.04.2023 по 11.05.2023 року. Під час переміщення товару через митний кордон України, з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності стандартам і його ідентифікації, до митних органів надано Сертифікат якості, який видано виробником - підприємством Public Company «Orlen Lietuva».

Отже, ТОВ «Валентина» використовувало відомості з отриманих від UAB «NAFTOS DUJOS» товаросупровідних документів, зокрема й сертифікату якості, виданого компанією «Orlen Lietuva».

Сертифікат якості за своєю формою не містить такого реквізиту як вага/об`єм товару, на який видано такий сертифікат. Сам сертифікат якості отримано ТОВ «Валентина» разом із товаром від продавця - UAB "NAFTOS DUJOS".

У міжнародно товаротранспортних накладних CMR №ND0000664, №ND0000665, №ND0000671, №ND0000695, №ND0000694 вказано відповідний сертифікат якості.

Таким чином, відправник додав до вантажної накладної необхідні документи та надав їх в розпорядження перевізника, забезпечив його всією інформацією, якої він може потребувати. Продавцем UAB «NAFTOS DUJOS» було надано вищевказаний сертифікат якості в пакеті товаросупровідних документів, який супроводжував товар при переміщенні через митний кордон України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що директор ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 отримав сертифікат якості за відсутності законних підстав або з порушенням встановленого порядку.

Крім того, при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не досліджувалося, чи було відомо ОСОБА_1 про можливу недійсність сертифікату якості, чи міг він самостійно дізнатися про таку інформацію з публічних джерел.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил від 30 квітня 2024 року № 0098/90300/24 щодо вчинення керівником ТОВ «ВАЛЕНТИНА» ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару «паливо дизельне» у кількості 971 кг вартістю 25 468,64 грн., з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими до суду доказами.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при переміщенні товарів через митний кордон, ТОВ «Валентина» надало усі документи, необхідні для ввезення на митну територію України товару «паливо дизельне», а отже, переміщення товарів здійснювалось у відповідності до вимог чинного митного законодавства України, з наданням митному органу належних документів про об`єм товару, який ввозиться.

Оскільки Енергетичною митницею не доведено вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на приховування товарів від митного контролю, шляхом подання документів одержаних незаконним шляхом, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та фактично зводяться до викладення обставин, що і були зафіксовані в протоколі про порушення митних правил.

Таким чином, на підставі досліджених матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.486, 489, 495 МК України всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.527 МК України, ст.283 КУпАП. Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці Носко Юлії - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева