Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1014/25
Провадження № 3/499/503/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Березівського РВП ГУНП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №463363 від 01.09.2025 року, ОСОБА_1 07.08.2025 року близько 20:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного типу відносно доньки ОСОБА_2 , а саме тягнув її за руку, штовхнув та крутив пальці.

До того ж, з письмових пояснень: ОСОБА_3 від 08.08.2025 року, ОСОБА_4 від 08.08.2025 року, наданих в присутності законного представника, вбачається, що їх батько ОСОБА_1 , окрім вищезазначеного, долонею ударив ОСОБА_2 у ліве око, силоміць утримував на ліжку, викручуючи руки, незважаючи на крики доньки, та лише завдяки діям старшої сестри потерпілій вдалось вирватись та втікти.

Дослідивши вказані матеріали, протокол про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру, згідно п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Методичні рекомендації «Запобігання та протидія насильству», розроблені Міністерством освіти і науки України спільно з Міністерством молоді та спорту України (додаток до листа Міністерства освіти і науки України від 18.05.2018 № 1/11-5480) визначають, що одними з основних ознак домашнього насильства, поряд з іншими, є те, що: дії унеможливлюють ефективний самозахист. Найчастіше люди, які вчиняють насильство, мають певні переваги - це може бути вік, фізична сила, економічно вигідніше положення тощо; дії порушують права і свободи особи. Кривдник завжди намагається контролювати свою жертву, тим самим обмежуючи права та свободи; насильницькі дії спричиняють шкоду (фізичну, морально-психологічну, матеріальну) іншій особі.

Зважаючи на зазначені вище обставини скоєного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає ознаки кримінального правопорушення, оскільки дії, описані в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненням поясненнях можуть бути кваліфіковані за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

За відсутності рішення особи, уповноваженої на прийняття відповідного процесуального рішення, з якого би вбачалася відсутність в діях особи ознак складу кримінального правопорушення, при існуючих обставинах, суд не вбачає можливості вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Даних про відмову потерпілої особи у відкритті кримінального провадження та внесення даних до ЄРДР та/або про закриття кримінального провадження у суду відсутні, а сама по собі відмова від проходження дитиною судово-медичної експертизи, вказана у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.08.2025 року, не може свідчити про небажання притягнути винну особу до кримінальної відповідальності.

Суд наголошує, що ст.3 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод абсолютно забороняє катуванняабо нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводженню або покаранню, а домашнє насильство за сталою практикою Європейського суду з прав людини підпадає під дію саме ст.3 Конвенції. Тобто, від держави вимагається проведення ефективного досудового розслідування кожного випадку домашнього насильства.

Нанесення батьком дитині тілесних ушкоджень, завдання їй фізичного болю, що супроводжується психологічним стражданням та психічними муками протягом значного проміжку часу, вдома, де сім`я перебуває в нормальних умовах, і направлення матеріалів для вирішення їх як дрібного адміністративного правопорушення, враховуючи відсутність відмови потерпілої особи у відкритті кримінального провадження та відсутності рішення особи, уповноваженої на прийняття відповідного процесуального рішення, з якого би вбачалася відсутність в діях особи ознак складу кримінального правопорушення, недопустимо.

Поряд з цим, у разі прийняття судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, буде порушено право на захист потерпілої, так як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП унеможливлює право потерпілої по справі на звернення до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за даними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

За приписами ч.2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Належним чином перевірити зазначені вище обставини, встановити наявність/відсутність протиправних дій, точну кримінально-правову кваліфікацію діянь можливо лише під час належно проведеного досудового розслідування, в рамках якого необхідно провести необхідні слідчі (розшукові дії) та прийняти належне процесуальне рішення.

Також суд зауважує, що кожен факт домашнього насильства повинен бути належним чином розслідуваний з огляду на національне та міжнародне законодавство.

З огляду на наведене, суд вважає, що у інкримінованому ОСОБА_1 порушенні наявні ознаки можливого кримінального правопорушення, тому матеріали справи про адміністративне правопорушення для виконання вимог зазначеної постанови суду слід передати до Березівської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України та початку досудового розслідування, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП слід закрити на підставі ст.284 КУпАП.

При цьому, направляючи справу, суддя заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про правову кваліфікацію його дій, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 9, 173-2, 253, 284 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.253 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до Березівської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України та початку досудового розслідування.

На підставі ч.2 ст. 284 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ