Справа № 490/5569/25
н/п 3/490/2304/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, працюючим в ТОЦ "АРІАЛД", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
25.06.2025 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, 25.06.2025 року о 17 год. 54 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно, з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав, виражався лайливими словами, принижував, погрожував фізичною розправою, хапав рукою за обличчя, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. За вказані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
25.08.2025 року у судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, із обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погодився. Зазначив, що в цей день 25.06.2025 р. було засідання в Центральному районному суді м. Миколаєва по справі про поділ майна між ним та ОСОБА_2 , після чого він виявив бажання побачити свою доньку і за адресою: АДРЕСА_1 , в нього з ОСОБА_2 стався конфлікт з приводу поділу майна. Зауважив, що фізичну силу до ОСОБА_2 не застосовував, що має багатоуламковий перелом правої гомілки, і не має змоги повноцінно пересуватися.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Маркін С.І. пояснив, що колишнє подружжя давно мають неприязні стосунки, що ОСОБА_2 поширює негативну неправдиву інформацію щодо ОСОБА_1 , звела на нього наклеп, керуючись корисливим мотивом. ОСОБА_3 зазначив, що в Центральному районному суді м. Миколаєва здійснюється розгляд справи про захист честі і гідності, на підставі поданої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовної заяви. Зауважив, що ОСОБА_1 в той момент не міг повноцінно пересуватися, оскільки в нього перелом і йому було проведено лікування з встановленням пластин та гвинтів в праву гомілку. А також, що ОСОБА_2 має дві квартири та житловий будинок, і з невідомих причин, проживає в притулку.
ОСОБА_2 - пояснила, що 25.06.2025 р. в Центральному районному суді м. Миколаєва відбулося засідання з приводу поділу майна між нею та ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_1 приїхав під приводом побачити доньку, з образами на неї, почав принижувати, погрожувати фізичною розправою. ОСОБА_2 намагалася покинути квартиру, але ОСОБА_1 наздогнав її на сходах, вхопив за волосся та руками за обличчя. Зазначила, що свідків домашнього насильства не було, а донька ОСОБА_4 знаходилась в той час на подвір`ї.
Представник ОСОБА_2 - Душенко В.А. вказала, що ОСОБА_1 систематично здійснював щодо ОСОБА_2 домашнє насильство, що і стало приводом їх розлучення. Зазначила, що ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 перебуває в притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі. ОСОБА_5 зауважила, що ОСОБА_2 була вимушено перебувати в притулку, оскільки ОСОБА_1 в одній квартирі змінив замки, в іншій проживає з коханкою, а будинок не придатний для проживання. А також, що ОСОБА_1 застосовував фізичну силу до ОСОБА_2 безпосередньо руками, і не зважаючи, що в нього перелом правої гомілки, пересуватися він безперешкодно міг.
Після перерви, в судовому засіданні 02.09.2025 року ОСОБА_3 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.11.2024 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копію постанови Миколаївського апеляційного суду від 29.01.2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.11.2024 року - без змін, копію ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.03.2024 р. про відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, копію ухвали Центрального районного суду від 25.06.2025 р., копію ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.08.2024 р. про прийняття справи про захист честі та гідності до розгляду та відкриття провадження у справі, а також відомості з державного реєстру речових прав ОСОБА_2 - клопотання судом задоволено, долучено до матеріалів справи.
ОСОБА_3 просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_5 заявила клопотання опитати в судовому засіданні ОСОБА_4 , щодо обставин конфлікту 25.06.2025 року, залучити психолога для опитування ОСОБА_4 , опитати в якості свідків інспекторів МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин подій 25.06.2025 р., а також долучити до матеріалів справи копію наказу про постановку на облік ОСОБА_4 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 - в клопотанні судом відмовлено.
ОСОБА_5 просила ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22 травня 2024 року № 3733-IX, який набув чинності 19 грудня 2024 року статтю 173-2 КУпАП викладено в новій реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: «Вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого».
Відтак, з 19.12.2024 року диспозиція ч. 1 статті 173-2 КУпАП в якості обов`язкового елементу об`єктивної сторони домашнього насильства передбачає заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тоді як попередня редакція ч.1 ст. 173-2 КУпАП (що діяла до 19.12.2024 року) в якості альтернативного елементу об`єктивної сторони домашнього насильства, поряд із завданням шкоди, передбачала також можливість заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 720239 від 25.06.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 умисно, з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав, виражався лайливими словами, принижував, погрожував фізичною розправою, хапав рукою за обличчя, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
Однак, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_2 дійсно була завдана шкода психічному здоров`ю, до матеріалів справи долучено не було, зокрема чи зверталася потерпіла за допомогою до психолога.
В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що тілесних ушкоджень їй не було завдано, медичної допомоги не потребує. А також, що свідки домашнього насильства відсутні.
Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .
Оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони домашнього насильства, згідно з ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 3733-ІХ, що діє з 19 грудня 2024 року), є саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то відсутність в матеріалах справи доказів, що така шкода була завдана, виключає в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно ст. 1 ч. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний конфлікт та довготривалі неприяні стосунки, що мали своє відображення в подіях 25.06.2025 року, проте не утворюють складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При цьому, клопотання адвоката Душенко В.А. не підлягає задоволенню, оскільки в письмових поясненнях та в поясненнях, наданих в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначала, що її донька ОСОБА_4 не була свідком конфлікту, що мав місце 25.06.2025 року, крім того працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також не були свідками події, оскільки прибули за викликом безпосередньо вже після конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Долучення до матеріалів справи наказу про постановку на облік таких, що опинилися у складних життєвих обставинах ОСОБА_4 також не підлягає задоволенню, оскільки наказ виданий після подій зазначених в протоколі, та на підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .
Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку щодо закриття провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, ч. 1 ст. 173-2, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 280, 283-285 КУпАП, -
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів.
СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН