ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2283/25 Справа № 188/50/25 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Руденка Олександра Вікторовича на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовеця,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

в режимі відеоконференції адвоката Руденка О.В.

В С Т А Н О В И ЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 07 січня 2025 року о 01 години 10 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Миру в с-ще Петропавлівка керував транспортним засобом марки Nissan PATH FINDER з реєстраційним номерним знаком іноземної країни Великої Британії, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки, зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер 6810 ARCE 0240, тест № 1137, результат якого 2, 41% проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Вказані дії ОСОБА_1 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, про порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем та відповідно співробітниками поліції повинно була дотримана процедура, передбачена Порядком №32 та вимогами ст. 266-1 КУпАП.

За наведеного сторона захисту вважає, що проведений огляд на стан сп`яніння є недійсним, оскільки співробітниками поліції не було застосовано належної процедури.

Вказує про порушення права на захист, оскільки судовий розгляд проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, при цьому дані про належне повідомлення учасників процесу в матеріалах справи відсутні.

Перевіривши матеріали справи разом з доводами апеляційної скарги, вислухавши адвоката Руденка О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, з викладених підстав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційних доводів, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вважаю, що вищезазначені вимоги закону дотримано в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№215335 від 08 січня 2025 року складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі Drаger Alcotest 6810, прилад №ARСЕ - 0240 з результатом 2,41 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та чеку-роздруківки проведеного тесту, відповідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі Drаger Alcotest 6810, прилад №ARСЕ - 0240 ; відеозаписом з боді-камер співробітників поліції на якому зафіксовані обставини події 08 січня 2025 року та процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Звертаю увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював та з результатами проведеного огляду погодився.

Апеляційні доводи щодо процесуальних порушень під час проведення огляду на стан сп`яніння вважаю неспроможними, з огляду на наступне.

На відеозаписі, зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду, так співробітниками поліції надано одноразовий мундштук, після чого ОСОБА_1 здійснив продув та результат тесту склав 2,41 проміле, при цьому останній будь-яких заперечень чи незгоди з результатом не висловлював та зазначив, що з результатами погоджується, у зв`язку з чим і не був доставлений до медичного закладу.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь - якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 ЗУ Про Національну поліцію України, поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі, а тому останній є належним та допустимим доказом.

Так, дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, відповідного зразка, процедуру проходження огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на спеціальному технічному засобі відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Ствердження сторони захисту щодо порушення процедури проходження огляду, з посиланням на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та відповідно співробітниками поліції повинно була дотримана процедура, передбачена Порядком №32 та вимогами ст. 266-1 КУпАП, є неприйнятними, оскільки будь-яких даних про те, що останній на час зупинки не знаходився на території військової частини чи місця дислокації або виконував бойові завдання та такі відомості не надав і сам ОСОБА_1 , а тому були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння відповідно до вказаного захисником порядку.

Крім того, твердження адвоката щодо порушення права на захист не знайшли свого підтвердження, оскільки на місці зупинки транспортного засобу особі. Яка притягається до адміністративної відповідальності було роз`яснено його права та обов`язки, також останній в протоколі в графі роз`яснення суті правопорушення та його права поставив свій підпис та підписав протокол без зауважень.

Також, звертається увага, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про здійснення судового розгляду в суді першої інстанції, останньому також направлялись рекомендовані повістки про виклик (а.с. 15, 16, 21, 23), однак у визначені дати останній до суду не з`являвся та уклав договір про надання правничої допомоги з захисником, який був належним чином ознайомлений з матеріалами справи та навіть подавав клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також скористався правничою допомогою адвоката та будучи належним чином повідомленим про місце, дату та часу розгляду до суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому наведені адвокатом доводи не є істотними та такими, що слугують підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на вищезазначене накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Руденка Олександра Вікторовича, - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста