Справа № 359/5336/25
Провадження № 3/953/1869/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Харків

Суддя Київський районний суд міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

29.04.2024 року о 23 год. 36 хв. у м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 67, водій ОСОБА_2 , усупереч вимогам п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України (далі також ПДР, Правила), керував транспортним засобом МАN 26.403, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Відповідне правопорушення ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

У судове засідання ОСОБА_2 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином, причин неприбуття не повідомив, з заявами чи клопотаннями з приводу розгляду справи до суду не звертався.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Під час вирішення справи суд керується такими нормами процесуального права.

За змістом ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) однією з загальних засад провадження у справах про адміністративні правопорушення є законність, що передбачає застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У наведеній правовій нормі на рівні спеціального законодавства відображено закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип, згідно з яким органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП до завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення належить своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як унормовано у ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. Правовим наслідком спливу зазначеного строку є закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наведені вище правові норми мають імперативний характер, а тому закінчення на час судового провадження строків давності притягнення до адміністративної відповідальності безумовно виключає її застосування.

Відповідний законодавчий підхід узгоджується зі сформованими Європейським судом з прав людини правозастосовчими орієнтирами щодо важливості строків давності для забезпечення правової визначеності і захисту потенційних відповідачів від невчасно заявлених вимог, яким може бути важко протистояти. Обмеження застосування юридичної відповідальності встановленими термінами покликане запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути у разі необхідності прийняття судами рішень щодо подій далекого минулого на підставі доказів, ненадійних і неповних через сплив тривалого часу (зокрема, рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, проступок, поставлений ОСОБА_3 за провину, було вчинено 30.04.2025 року. Отже, станом на зараз установлений ст. 38 КУпАП строк давності притягнення його до адміністративної відповідальності сплинув.

Разом із тим, керування ОСОБА_4 транспортним засобом, незважаючи на позбавлення його судом відповідного спеціального права, задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315651 від 30.04.2025 року і підтверджено даними долученого до адміністративного матеріалу відеозапису з бодікамер поліцейських (а. с. 2).

Той факт, що станом на 29.04.2025 року зберігало чинність застосоване щодо правопорушника зазначене вище адміністративне стягнення, підтверджено постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2024 року у справі № 577/5406/24 (провадження № 3/577/1782/24). Зазначеною постановою ОСОБА_5 було позбавлено права керування транспортними засобами на строк 5 років у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. с. 8, 9).

Згідно із довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобами посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в статусі «вилучене» (а. с. 6).

Дії ОСОБА_1 , котрий керував транспортним засобом, будучи позбавленим відповідного спеціального права, суперечили вимогам п. п. 2.1 а) ПДР.

Попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічний проступок упродовж останнього року підтверджено постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.10.2024 року, якою правопорушника піддано адміністративному стягненню також за ч. 5 ст. 126 КУпАП, і довідкою про повторність (а. с. 5, 8, 9).

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, позбавленою відповідного спеціального права, вчинене повторно протягом року.

За таких обставин суд констатує, що діяння, поставлене ОСОБА_3 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад адміністративного правопорушення й отримало вірну юридичну оцінку. Відтак суд пересвідчився у відсутності передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП реабілітуючої підстави для закриття провадження у справі, що є більш сприятливою для особи і за наявності підлягала б безумовному застосуванню незалежно від спливу строків давності.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 283, 284 ,247 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. Л. Глос