Справа № 522/95/25
Номер провадження 3/523/2100/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., за участю прокурора Ляліна І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15 матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, інваліда ІІ групи,

який проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

06.03.2025 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП.

21.03.2025 року суддею Приморського районного суду міста Одеси Єршовою Л.С. було винесено подання до Одеського апеляційного суду щодо направлення матеріалів до іншого суду.

31.03.2025 року постановою Одеського апеляційного суду матеріали справи за поданням судді Приморського районного суду міста Одеси щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП задоволено та передано для розгляду до Суворовського районного суду м.Одеси.

11.04.2025 року на адресу суду з Одеського апеляційного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 будучи присяжним Приморського районного суду м. Одеси є суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції», при заповненні і подачі ним 20.02.2024 року об 08 год 52 хв до НАЗК, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023-й рік, подав завідомо недостовірні відомості, на суму 895 700 грн, що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату подання до НАЗК вказаної декларації, а саме: у розділі №3 «Об`єкти нерухомості» не зазначив відомостей про квартиру загальною площею 58,2 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, що належить йому на праві власності та підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вартістю 607 500 гривень; у розділі №6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» не зазначив відомостей про транспортний засіб HYUNDAI H-1, 2012 р.в., VIN НОМЕР_1 , зареєстрований 25.12.2012 р., що належить йому на праві власності та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, вартість якого згідно інформації Київського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 288 200 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 припиняючи з 17.10.2024 року виконання обов`язків присяжного Приморського районного суду м.Одеси несвоєчасно, без поважних причин подав 11.12.2024 року, шляхом заповнення на офіційному вебсайті НАЗК декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене розглядом на 28.04.2025 року не з`явився, проте надіслав клопотання про відкладання розгляду справи з посиланням на його перебування на стаціонарному лікуванні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував про зупинення строків розгляду справи на підставі ст. 277 КУпАП.

28.04.2025 року постановами Суворовського районного суду м.Одеси зупинено строк розгляду справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч. 4 ст.172-6 КУпАП, справу призначено до розгляду на 09 травня 2025 року о 10:00 год.

09.05.2025 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1

24.06.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання вх.№23034 від 25.06.2025 року щодо закриття провадження у адміністративній справіза ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП, з якого убачається що він вину не визнає, оскільки у період виконання обов`язків присяжного Приморського районного суду м.Одеси з березня 2020 року по жовтень 2024 року будь-яких змін по нерухомому майну чи транспортних засобів в нього не було, будь-яке майно, чи транспортний засіб чи нерухоме майно в цей період не купляв, крім того заробітна плата присяжного не дозволяє фактично цього зробити тощо. Також, надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 видане 22.02.2019 року, що він є інвалідом ІІ групи.

В період з 01 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року суддя Пересипського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. перебував у відпустці.

Постановою від 05.09.2025 року справу №522/95/25 (провадження №3/523/2099/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.172-6 КУпАП, об`єднано в одне провадження із справою №522/95/25 (провадження №3/523/2100/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП. Справі було присвоєно єдиний номер 522/95/25 (провадження №3/523/2100/25).

ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання, шляхом розміщення відповідного повідомлення у додатку «Viber» оголошення про виклик до суду, сформоване на вебпорталі Судова влада України, про що є відповідні довідки в матеріалах справи. Також, надсилалися супровідні листи-виклики щодо призначення розгляду справи з повідомленням про те що відповідно до положень ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Крім того, на адресу Пересипського районного суду міста Одеси від ОСОБА_1 надійшло клопотання вх.№5520 від 04.09.2025 року щодо закриття провадження у адміністративній справі за ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор підтримав складені протоколи у повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначити йому стягнення за частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя доходить до наступного висновку.

Так, з протоколу №8/2025року від 02.01.2025 року слідує, що ОСОБА_1 припиняючи з 17.10.2024 року виконання обов`язків присяжного Приморського районного суду м.Одеси несвоєчасно, без поважних причин подав 11.12.2024 року, шляхом заповнення на офіційному вебсайті НАЗК декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того,з протоколу №10/2025року від 02.01.2025 року слідує, що ОСОБА_1 , являючись суб`єктом на якого поширюються дія ЗУ «Про запобігання корупції», під час заповнення ним 20.02.2024 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, вказав недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 895 700 гривень, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим порушив вимоги п. 2, пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої самоврядування на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 46 Закону «Інформація, що зазначається в декларації», а саме ч. 1 вказаної статті, у декларації зазначаються відомості про: - п. 2, об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування; б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; п. З, цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб?єкту декларування або членам його сім?ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Згідно обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції 29.11.2024 та затвердженого в.о. голови Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.11.2024 року та Акту Національного агентства з питань запобігання корупції №118/24 від 27.11.2024 року про результати проведення контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , присяжним Приморського районного суду м.Одеси, встановлено, що останній у розділі №3 «Об?єкти нерухомості» не зазначив відомостей про квартиру загальною площею 58,2 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - НОМЕР_3 , що належить йому на праві власності та підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вартістю 607 500 гривень.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу майнових прав від 01.08.2013 N?Фб-22-ф вартість вказаного майна становить 607 500 гривень.

Також, у розділі №6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» суб`єкт декларування не зазначив відомостей про транспортний засіб HYUNDAI H-1, 2012 р.в., VIN НОМЕР_4 , зареєстрований 25.12.2012 р., що належить йому на праві власності та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Вартість даного транспортного засобу згідно інформації Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (листN?283-01/75559-24 від 10.10.2024) становить 288 200 гривень.

Наказом Національного агентства від 08.11.2023 N? 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за N?1965/41021, затверджено Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чинного на дату подання декларації.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону суб?єкт декларування упродовж 30 днів після подання декларації має право подати виправлену декларацію.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 Закону в разі самостійного виявлення суб?єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абз. 1 цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб?єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом із поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб?єктом декларування таким чином відомості мають бути направив листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін.

Приймаючи до уваги, що НАЗК встановлено факт подачі присяжним Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у вищевказаній декларації на суму 895 700 грн., що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент подання до НАЗК декларації за 2023 рік, та становлять 295,8 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб на 1 січня 2024 (895700/3028 = 295,8), а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої самоврядування на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 , як суб?єкт декларування подав завідомо недостовірні відомості у вищевказаній декларації на загальну суму 895 700 грн (що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент подання до Національного агентства декларації за 2023 рік), та в діях суб?єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N? 5-pп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 2, пп. «б» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону, які виникли у нього, як у присяжного Приморського районного суду м. Одеси, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 33, та є місцем вчинення правопорушення.

Тобто, юридичними наслідками в даному випадку є подання присяжним ОСОБА_3 завідомо недостовірних відомостей в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина перша статті 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частина четверта статті 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Аналізуючи наявні докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, четвертою ст. 172-6 КУпАП, доведена, та підтверджується зібраними матеріалами справи а саме:

-протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності серії №8/2025року від 02.01.2025 року;

- протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності серії №10/2025року від 02.01.2025 року;

- копія роздруківки декларації з сайту НАЗК за 2023 рік;

- обґрунтованим висновком НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 29.11.2024 року;

- актом №118/24 НАЗК від 27.11.2024 року;

- довідками про доходи ОСОБА_1 за 2023 рік;

- витягом з наказу начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №569 о/с від 08.12.2022 року;

- договором №Фб-22-ф купівлі-продажу майнових прав від 01.08.2013 року;

- актом приймання-передачі квартири та майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 ;

- технічним паспортом КП «БТІ» ОМР на квартиру АДРЕСА_3 ;

- відповіддю з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) щодо довідкової вартості автомобіля HYUNDAI H-1, 2012 р.в., VIN НОМЕР_1 , зареєстрований 25.12.2012 р.;

- рапортами від 02.01.2025 року.

Посилання ОСОБА_1 на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності є помилковим, оскільки на час ухвалення постанови строк накладення стягнення не сплив.

Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 172-6 та частиною четвертою статті 172-6 КУпАП до ОСОБА_1 має бути застосовано стягнення за частиною четвертою статті 172-6 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції частини статті КУпАП у виді штрафу на користь держави.

Враховуючи, обставини та характер адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, особу, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, визнання та щире каяття, суддя дійшов переконання, що достатнім буде накладення на нього стягнення в межах санкції частини четвертої статті 172-6 КУпАП у виді штрафу в мінімальному його розмірі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно наявної в матеріалах справи копії пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 видане 22.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 - особа з інвалідністю ІІ групи.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги дані обставини, суддя вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ч.ч.1, 4 ст.172-6 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя