Справа № 275/602/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року селище Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю ОСОБА_1 , захисника Панченка В.М., представника потерпілого Олексіва В.В.,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2025 об 11,58 год на 79 км + 200 м автодороги Київ-Чоп поблизу с. Йосипівка водій ОСОБА_1 керував т.з. «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «Шварцмюллер», д.н.з. НОМЕР_3 , в ході чого допустив розрив переднього правого колеса, внаслідок чого автомобіль «Iveco», д.н.з. НОМЕР_4 зіткнувся з відбійником та перекинувся на бік. В результаті події автомобілі та колесовідбійник отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3 «б», п. 12.1, п.31.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що їхав на керованій ним фурі з напівпричепом по трасі Київ-Чоп, по лівій смузі руху, коли при випередженні іншого автомобіля в керованого ним авто лопнула шина через наїзд на сторонній предмет, тому авто почало втрачати керованість. В цей час автомобіль «Iveco», який рухався по правій смузі руху став зміщуватись в право в бік узбіччя, пошкодив цим огорожу та перевернувся на узбіччі. Вказав, що контакту між ним та автомобілем ОСОБА_2 не було, правил не порушував, колесо лопнуло через наїзд на сторонній предмет. Первинні пояснення давав хвилюючись. ТО проходив незадовго до події, стан авто перевіряв перед виїздом. Шина збереглася, вона стандартна, а не «доварена», що підтверджено експертом, була в належному стані. Вважає, що механічні пошкодження автомобіль «Івеко» зазнав через неналежну реакцію його водія на вибух шини.

Захисник Панченко В.М. подав до суду письмові пояснення в формі скарги, де вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Вказав, що автомобілі не мали прямого контакту, що не заперечується водіями та вбачається зі схеми ДТП; фіксація події здійсненна неналежним чином, так як нема опису порваної шини та предмету, на який вона наїхала, хоча такий наявний на відеозапису події; час ДТП вказаний не вірно; також не роз`яснювались права ОСОБА_1 . Також вказав на порушення порядку направлення протоколу до суду. Просив закрити провадження у справі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 вказав, що рухався в правій смузі руху, йог випереджав автомобіль, у якого при цьому лопнуло праве переднє колесо, був вибух пилюки на дорозі та його стало зносити праворуч. Аби уникнути зіткнення, ОСОБА_3 змістив автомобіль вправо та перекинувся на узбіччі. Загальмувати змоги не мав, керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження. Сторонній предмет, на який ніби наїхав ОСОБА_1 - шукали, але не пам`ятає, чи знайшли його.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні вказував, що колесо лопнуло саме з вини водія, колесо було виготовлене шляхом «доварки» протектора, тому й лопнуло. Навів розрахунки, що вказують на перевищення ОСОБА_1 швидкості при керуванні авто, вказував, що відсутність контакту між автомобілями не спростовує складу правопорушення в діях водія, так як створена ОСОБА_1 аварійна обстановка і призвела до пошкоджень транспортних засобів.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 124 КУпАП диспозиція статті передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 2.3. «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Судом було досліджено:

- протокол у справі про адмінправопорушення від 14.09.2025, який підписаний ОСОБА_1 , з його застереженням про відсутність зіткнення з автомобілем Івеко.

- письмові пояснення ОСОБА_3 , який вказав, що керував автомобілем Iveco та по лівій смузі руху його почав випереджати автомобіль Volvo, на якому лопнуло колесо та почало зносити праворуч, тому, уникаючи зіткнення, автомобіль Іveco було спрямовано на узбіччя, де він перекинувся.

- письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він вказав, що наїхав на сторонній предмет після чого вистрелило колесо та автомобіль почав зміщуватися на праву смугу руху, де їхав автомобіль Iveco, та яких зіткнувся з відбійником, зіткнення з автомобілем Iveco не було,

- схему ДТП, де вказано розташування транспортних засобів після ДТП та перелік пошкоджень,

Також судом досліджено надані захисником ОСОБА_5 додаткові докази:

-фотознімки з місяця події, на яких зображено наслідки ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП, пошкодження транспортних засобів та колесовідбійника. (а.с.53-54,164-167)

-відповіді на адвокатські запити від 02.07.2025, 11.07.2025, 17.07.2025, 23.07.2025,

-відеозаписи з бодікамер працівників поліції та письмова їх деталізація,

-дані тахографа автомобіля «Volvo» щодо фіксації його швидкості перед зіткненням,

-подорожній лист № 322387 щодо автомобіля «Volvo»,

-висновок експертного дослідження № ТЕ 62-2025, згідно якого експерт ОСОБА_6 дослідив шину, розміром 385/65/22,5, та виявив бічні розриви та руйнування корду шини внаслідок експлуатації без внутрішнього тиску та вказав, що шина не була відновлена методом накладання нового протекторного пояса, її маркування відповідають вимогам.

-документи про придбання шин, подорожній лист №322387 та оригінали тахографічних дисків,

Також судом досліджено надані представником потерпілого ОСОБА_4 письмові докази:

-фотознімки з фіксацією наслідків ДТП (а.с.189-196)

-акт проведення експерименту по дослідженню механізму розвитку ДТП та аналітичний висновок щодо причин ДТП, здійснений стороною потерпілого, з яких вбачається пов`язаність дій ОСОБА_1 з наслідками у виді ДТП.

При цьому захисник вказував на недопустимість як доказу акту проведеного експерименту в зв`язку з порушенням порядку його проведення, так як він не був призначений судом та здійснений без врахування всіх обставин справи. В свою чергу, представник потерпілого вказував на недопустимість висновку експертного дослідження шини в зв`язку з не дотриманням належної процедури фіксації вилучення шини.

Оцінюючи дані доводи учасників щодо недопустимості доказів, суд враховує, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тому, оскільки КУпАП не обмежує коло доказів, на підстав яких суд розглядає справу по суті, суд не вбачає підстав для висновку про недопустимість наданих учасниками доказів та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

Щодо доводів захисника про порушення порядку оформлення матеріалів, то суд не вважає їх такими, що істотно впливають на зміст зафіксованих у протоколі обставин. Суд враховує, що протокол складений у присутності особи, відносно якої він складений, підписаний нею, ОСОБА_1 надано пояснення, підписано схему ДТП без зауважень щодо порядку його складання. Щодо відсутності на схемі ДТП місця зіткнення транспортних засобів, то оскільки учасники послідовно вказують на відсутність прямого контакту транспортних засобів, відсутність цього на схемі ДТП не впливає на висновки суду. Крім того, схема ДТП підлягає оцінці у сукупності з іншими матеріалами справи (поясненнями сторін, фото-, відеоматеріалами, протоколом, висновками експертизи, свідченнями).

Щодо доводів захисника про відсутність зіткнення транспортних засобів як підставу для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, то суд враховує наступне.

За змістом ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У даній справі не ставиться під сумнів та обставина, що за наслідками ДТП автомобіль Iveco та колесовідбійник отримали пошкодження.

Та обставина, що ОСОБА_1 послідовно заперечує контакт (зіткнення) між керованим ним автомобілем «Volvo» та автомобілем «Iveco» сама по собі не спростовує наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки навіть за відсутності контакту між транспортними засобами, але при створенні аварійної обстановки в зв`язку з зміщенням транспортного засобу «Volvo» на смугу руху автомобіля «Iveco» через розрив шини та в зв`язку з прямо пов`язаним послідуючим перевертанням автомобіля «Iveco» та отримання ним механічних ушкоджень суд вважає наявною об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , що механічні пошкодження автомобіль Iveco отримав лише через неналежну реакцію його водія на ситуацію, яка сталася перед ним після розриву шини в автомобілі «Volvo», то суд такі доводи вважає непереконливими, так як такі висновки не підтверджені сукупністю досліджених доказів. Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. За наведеного, враховуючи пояснення обох водіїв про те, що розрив шини на передній вісі автомобіля «Volvo» стався безпосередньо при вирівнюванні кабіни автомобіля «Iveco» з задньою частиною напівпричіпу до автомобіля «Volvo», тобто за короткої відстані від кабіни автомобіля «Iveco», то доводи про неналежну чи не відповідну вимогам Правил реакцію водія «Iveco» не є переконливими та не підтверджені іншими достатніми доказами.

Щодо доводів захисника та ОСОБА_7 про наїзд на сторонній предмет як причину ДТП, то суд вважає дані доводи також непереконливими. Так, в ході тривалого оформлення матеріалів ДТП працівнику поліції не було надано цього предмета, його не було оглянуто та зафіксовано. Наявність на відеозаписах невідомого стороннього предмета на дорозі саме по собі не підтверджує, що він лежав там перед ДТП, що на нього наїхав автомобіль «Volvo» та що від наїзду саме на цей предмет могло порватися колесо на автомобілі, а досліджений висновок № ТЕ 62-2025 не підтверджує причину вибуху шини саме через наїзд на сторонній предмет. Крім того, в цій частині суд вважає слушними доводи представника потерпілого про те, що навіть в разі наявності стороннього предмета перед рухом автомобіля «Volvo» водій мав забезпечити можливість уникнути наїзду на нього. Щодо документів про придбання шин в 2021 році, то ці докази не є належними для доведення тої обставини, що саме ця придбана тоді нова шина стояла на колесі автомобіля «Volvo» в момент ДТП та що саме вона вибухнула від наїзду на сторонній предмет.

Тобто належний стан шини, що розірвалася та її розрив з підстав, не залежних від водія залишились не доведеними в суді.

Отже, суд вважає, що саме невідповідність вимогам ПДР дій водія транспортного засобу «Volvo», а саме пунктів п.2.3 «б», п. 12.1, п.31.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з створенням аварійної обстановки автомобілю «Iveco», його зіткнення з відбійником та перевертанням.

При цьому суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про недоведення факту зіткнення транспортних засобів «Volvo» та Iveco», в зв`язку з чим ця частина фабули правопорушення, зазначена в протоколі, судом відхиляється як така, що не знайшла свого підтвердження та не була доведена поза розумним сумнівом. Проте, як суд зазначав вище, вказане не спростовує наявності в діях ОСОБА_8 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченогно ст. 124 КУпАП в зв`язку з наявністю в його діях порушень ПДР та наслідків такого механічних пошкоджень іншого транспортного засобу та дорожніх елементів.

Відповідно, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти СполученогоКоролівства» «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а клопотання захисника про закриття провадження є безпідставним.

При обрані міри адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника, обставин що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не встановлено, тому до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 40-1, 33, 35, 124, 283, 284 КУпАП, ч. 2 ст. 4 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» та керуючись, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 14.06.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів:ГУК у Житомир обл./Житомир обл./ 21081300, код отримувача (код ЄРДПОУ): 37976485, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Також роз`яснюємо що згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Копію постанови направити до УПП в Житомирській області та учасникам справи.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова складена та підписана 02.09.2025.

Суддя П. В. Миколайчук