Житомирський апеляційний суд
Справа №273/944/24 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С.
Номер провадження №33/4805/515/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - Василюка Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Василюка Андрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11.04.2024 року о 14 год 34 хв в с Смолдирів по вул Лесі Українки, Звягельський район, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Трактор-Беларус-1221.2", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" 6820 та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Василюк А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права. Зокрема, вказав, що в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відеофіксація та оформлення адміністративних матеріалів проведені працівниками поліції з порушенням встановленого законом порядку. Звернув увагу, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння є суб`єктивним твердженням працівників поліції та нічим не підтвердженні. Окрім того, наголосив, що права та обов`язки ОСОБА_1 були роз`яснені після складення адміністративних матеріалів, у зв`язку з чим його було позбавлено можливості скористатися правом на захист. Також, вважає, що працівниками поліції здійснено тиск на водія транспортного засобу під час написання ним пояснень у протоколі шляхом вказівки їх тексту. На думку захисника, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним, тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Окрім того, наголосив, що позбавлення ОСОБА_1 посвідчення тракториста-машиніста, призведе до втрати робочого місця, а відтак засобів для існування та утримання родини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААБ № 228946 від 11.04.2024 вбачається, що, ОСОБА_1 11.04.2024 року о 14 год 34 хв в с Смолдирів по вул Лесі Українки, Звягельський район, керував транспортним засобом "Трактор-Беларус-1221.2", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" 6820 та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом серії ААБ № 228946 від 11.04.2024 року(а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №316813 від 11.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7); відеозаписом фіксації події (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Відеозапис не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 без примусу працівників поліції відмовився від законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності після складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, не мало істотного впливу на реалізацію прав особи та не позбавило її можливості ефективного захисту. Слід також зазначити, що законодавством не передбачена обов`язкова участь адвоката під час проходження особою огляду на стан сп`яніння та оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність захисника не перешкоджала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що є його обов`язком відповідно до п. 2.5. ПДР, та не є обставиною, яка може бути підставою для визнання складених працівниками поліції документів - недопустимими доказами. Крім того, як вбачається з відеозапису та письмових матеріалів справи, ОСОБА_1 скористався своїми процесуальними правами, надав пояснення по суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП підписав, заперечень не висловлював та клопотань не заявляв(а.с.2,3).

Доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними. За змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції.

Посилання у апеляційній скарзі на неправомірні та провокаційні дії працівників поліції, а також на примушування ОСОБА_1 до вчинення будь-яких дій не підтверджуються доказами та спростовуються відеозаписом.

Невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не доставлення до медичного закладу не виключає його винуватості, оскільки він безумовно відмовився від такого огляду.

Працівниками поліції не допущено істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та правомірність зупинки підтверджується постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР, яку він підписав без будь-яких заперечень і яка є чинною (а.с.7). Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції факт керування транспортним засобом не заперечував, вказав, що їде на ферму, протокол про адміністративне правопорушення та адміністративні матеріали підписав без зауважень. Незгода з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля не звільняла водія від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до п.2.5 ПДР, оскільки у нього були виявлені ознаки сп`яніння.

Доводи захисника про те, що позбавлення ОСОБА_1 , який позитивно характеризується, посвідчення тракториста-машиніста, призведе до втрати робочого місця, а відтак засобів для існування та утримання родини, не впливають на правильність постанови суду першої інстанції та не можуть бути підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності. Санкція статті 130 ч.1 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості призначити будь-яке інше адміністративне стягнення в залежності від особи порушника.

Також суд не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та її захисника і повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, прийнятого судом, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

Інші доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи та надані захисником документи (довідка № 111 від 21.03.2025, адвокатські запити та відповіді на них) не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави для скасування постанови судді місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Василюка Андрія Васильовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Баранівського районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич