Справа №: 148/2010/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , студент 2 курсу Комаргородського ПТУ, за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409124 від 01.08.2025, ОСОБА_1 01.08.2025 о 14:15 год. по вул. Успенській, м. Тульчин, Вінницька область, керував автомобілем «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , повторно на протязі року без посвідчення водія , тобто не мав права керувати транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 А ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що автомобілем не керував, за кермом був ОСОБА_2 . Також, при оформленні протоколу останньому не були роз`яснені його права.

Представник ОСОБА_1 адвокат Довгань О.О. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке мотивоване наступним.

Так, 01.08.2025 близько 13:30 год. ОСОБА_3 перебуваючи у с. Нестерварка, Тульчинський район Вінницька область, разом з своїми знайомими ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , взяли автомобіль Ауді А6, номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (без відома останньої), та поїхали до Відділу Державної міграційної служби, що розташований по вул. Успенській, м. Тульчин, Вінницька область, де ОСОБА_3 мав намір отримати паспорт громадянина України, однак, оскільки ОСОБА_3 не має посвідчення водія (не отримував) та раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Керував автомобілем Ауді А6, номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 у якого є таке посвідчення та по приїзду у м. Тульчин, ОСОБА_2 припаркував автомобіль на узбіччі проїжджої частини та віддав ключі від автомобіля ОСОБА_7 і пішов у своїх справах, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли у приміщення Відділу Державної міграційної служби.

Під час очікування прийому фахівцями міграційної служби до ОСОБА_5 підійшов співробітник поліції, який сказав ОСОБА_7 слід вийти на вулицю, оскільки автомобіль на якому вони приїхали, можуть евакуювати на штраф-майданчик. Після чого, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вийшли на вулицю та підійшли до автомобіля, там стояли двоє інших поліцейських, один з яких, почав емоційно та у підвищеному тоні звинувачувати ОСОБА_5 у тому, що він перекрив своїм авто в`їзд на територію службової парковки відділу поліції, при цьому вимагав у ОСОБА_5 надати документи, що посвідчують його особу та не одноразово наголошував, що в разі відмови евакуює автомобіль на штраф-майданчик.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово намагався пояснити, що він не керував транспортним засобом, однак, присутні працівники поліції не зважали на це, та продовжили вимагати надати документи для складання щодо нього протоколу і постанови, при цьому, ОСОБА_3 намагався зателефонувати ОСОБА_2 , щоб той прийшов і перепаркував автомобіль, однак останній не брав слухавку.

У зв`язку із вищевикладеним, злякавшись що автомобіль можуть забрати на штраф-майданчик, ОСОБА_1 не маючи при собі документів, що посвідчують особу з власних слів повідомив працівникам поліції свої дані.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_8 зайшов у приміщення чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, а через деякий час повернувся та вручив ОСОБА_7 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За проханням ОСОБА_1 прийшов його товариш ОСОБА_9 , який у подальшому керував автомобілем.

У зв`язку із вищевикладеним, адвокат Довгань О.О. зазначає, що факт керування ОСОБА_10 будь-яким транспортним засобом не доведено жодними доказами; співробітник поліції не ознайомив ОСОБА_1 з такими доказами; особа, що притягується до адміністративної відповідальності заперечує факт керування автомобілем та вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Представник зазначає, що вимога співробітників поліції щодо надання посвідчення водія за умови, що особа не керує транспортним засобом є сама по собі такою, що суперечить нормам законодавства, яке чітко визначає права поліцейських на вимогу пред`явлення певних документів, чому кореспондує обов`язок особи пред`явити такі документи не будь-коли, а лише за певних чітко визначених і конкретизованих у законодавстві умов.

Крім того, в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, в якому відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не опитувалися свідки, які були присутні на місці події, тому адвокат Довгань О.О. просить закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2, 3), постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 4, 5), оптичний диск з відеозаписом (а.с. 7), суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, заперечив факт керування транспортним засобом та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом (а.с. 7), не підтверджено факт керування транспортним засобом Ауді А6, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, обставини викладені у протоколі серії ЕПР1 № 409124 від 01.08.2025 не підтверджені, та будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом останнім матеріали справи не містять.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки, та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 126, 247, 251, 266, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: