Справа № 344/9742/25
Провадження № 33/4808/593/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Ткачука А.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді:

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 29 травня 2025 року о 01 год. 52 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 223Г, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку працівник поліції здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

Так, 29 травня 2025 року о 01 год. 52 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 223Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З рішенням суду першої інстанції не погоджуються, вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права і таким що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд допустив спрощений підхід при розгляді справи, всебічно не з`ясував всіх обставин події та дійшов до висновків, які не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Ткачук А.Ю. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Просили задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 наголошував на тому, що машиною не керував, а за кермом була інша особа.

Заявлено клопотання про допит свідка та особи, яка керувала транспортним засобом, яке задоволено.

Також заявлено клопотання про витребування додаткових матеріалів, в задоволені якого відмовлено, оскільки в матеріалах справи є достатньо відомостей для прийняття рішення по справі.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Провадження щодо ОСОБА_1 складається з двох обвинувачень, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення - від 29 травня 2025 року серії ЕПР1 № 344746 (а.с. 1) за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 29 травня 2025 року серії ЕПР1 №3444750 (а.с. 8) за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП об`єднаних суддею суду першої інстанції в одне провадження з присвоєнням номеру справи 344/9742/25 та винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1. ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2025 року серії ЕПР1 № 344746 (а.с. 1) 29 травня 2025 року о 01 год. 52 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 223Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором 2В 1Р 1Б УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Синицею С.Г., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager у зв`язку з відмовою, ОСОБА_1 акт не підписав.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР (а.с. 5) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці проте не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

На відеозаписі, який міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі за транспортним засобом марки «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 , який не виконав вимогу про зупинку. Після того як транспортний засіб зупинився працівники поліції підійшли до нього де на задньому сидінні сидів водій, який пересів з місця водія. Далі зафіксовано перевірку документів у водія ОСОБА_1 , який не мав посвідчення водія біля себе. ОСОБА_1 вказав, що не керував транспортним засобом. В ході розмови працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, оскільки у працівників поліції було достатньо даних вважати, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . Останній повідомив, що не керував транспортним засобом і не вважає, що повинен проходити огляд. Працівники поліції повторно запитали ОСОБА_1 чи буде проходити огляд на стан сп`яніння, але він не давав відповіді, що було розцінено працівниками поліції як відмова від огляду. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі але ОСОБА_1 не давав відповіді та вказував, що не керував транспортним засобом. Такі дії було розцінені як відмова від огляду та стали підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Далі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано процедуру складання процесуальних документів та оголошення їх змісту ОСОБА_1 після складання, який відмовився від підпису, отримання копій та дачі пояснень.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовується матеріалами справи, зокрема відеозаписами з яких вбачається, що після того як транспортний засіб зупинився працівники поліції підійшли до нього де на задньому сидінні сидів ОСОБА_1 , який пересів з місця водія. Твердження про те, що транспортним засобом керувала інша особа не підтверджена відповідними доказами. Крім того відеозаписи clip-2 фіксує момент зупинки транспортного засобу марки «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 з якого після зупинки ніхто не виходив, а тому твердження ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції, про те що водій вийшов з транспортного засобу є голослівним.

Також слід зазначати, що стороною захисту під час апеляційного розгляду подано клопотання про допит іншої особи, яка керувала транспортним засобом, таке клопотання було задоволене. Разом з тим суд не мав можливості викликати таку особу в судове засідання, оскільки стороною захисту не надано її анкетних даних, тому обов`язок забезпечити участь такої особи покладено саме на сторону захисту. Суд надав можливість участі в судовому засіданні та надати пояснення такій особі, але сторона захисту не забезпечила її участь, тому підтвердити чи спростувати пояснення ОСОБА_1 в цій частині немає можливості.

Під час апеляційного розгляду допитану свідка ОСОБА_2 , що перебувала в транспортному засобі під час зупинки, яка пояснила що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а інша особа, будь-які дані якої їй не відомі.

Вважаю, що до таких пояснень необхідно ставитись критично, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам та свідок є дівчиною ОСОБА_1 і може бути зацікавлена в розгляді справи.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що не керував транспортним засобом і не вважає, що повинен проходити огляд. Працівники поліції повторно запитали ОСОБА_1 чи буде проходити огляд на стан сп`яніння, але він не давав відповіді, що було розцінено працівниками поліції як відмова від огляду. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі але ОСОБА_1 не давав відповіді та вказував, що не керував транспортним засобом. Такі дії було розцінені як відмова від огляду та стали підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №3444750 від 29 травня 2025 року доходжу наступних висновків.

Вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суддя суду першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 29 травня 2025 року серії ЕПР1 №3444750 (а.с. 8) згідно якого 29 травня 2025 року о 01 год. 52 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 223Г, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку працівник поліції здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором 2В 1Р 1Б УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Синицею С.Г., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Відеозаписами, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11) та якими безсторонньо зафіксовано деякі обставини події.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, вважаю висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП законними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло