Провадження №: 3/752/7422/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року cуддя Голосіївського районного суду міста Києва Вдовиченко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

02 вересня 2025 року, близько 17:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повторно, протягом року будучі підданою адміністративному стягненню, вчинила психологічне домашнє насильство відносно брата, а саме: ображала нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілого, що виражалося в дратівливості, підвищеному тиску та порушенні сну, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнала, пояснила що у неї з братом тривалий конфлікт, він її також регулярно ображає. При цьому не заперечувала що в той день у них вчергове була сварка.

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 3 ст. 173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Водночас, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, умисно вчинивши дії психологічного характеру відносно свого брата, внаслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю, ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство повторно протягом року, тобто адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №633312 від 02 вересня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- рапортом, відповідно до якого 02.09.2025 ОСОБА_2 , зателефонував у службу 102, попросив СОГ та заявив, що йому постійно погрожує сестра з племінницею, вибила вікна;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника Серії АА № 482191;

- постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173- 8 КУпАП.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, а також з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, суд не вбачає.

Разом з цим, не вбачається необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко