Справа № 161/8313/25
Провадження № 3/161/2837/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання - Семенової І.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Плебановича А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол серії ЕПР № 304797 від 18.04.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого 18.04.2025 року о 21:40 годин, водій ОСОБА_1 , в місті Луцьку, по проспекту Соборності, будинок 37, керував транспортним засобом марки «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер Alcotest 6810, результат позитивний 0,52 проміле.

Вищевказані дії ОСОБА_1 , кваліфіковані як порушення п.2.9а ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16.06.2025 року на адресу суду надійшла заява захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Плебановича А.С. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Так, в поданій заяві зазначено про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, згідно яких можна встановити, що у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортним засобом «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 дійсно керував саме водій ОСОБА_1 , відсутні докази зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції, та перебування саме водія ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 . Так, працівник патрульної поліції, що здійснював відеофіксацію даної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, не долучив до матеріалів справи докази, які встановлюють рух транспортного засобу «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку працівниками поліції та керування даним транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 . Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема за допомогою камер відеоспостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, тощо матеріали справи не містять.

Відеозапис, який долучений до матеріалів справи, розпочинається тоді, коли працівник поліції виходить зі службового транспортного засобу та прямує до автомобіля, який стоїть на місці біля правого узбіччя та з увімкненою аварійною сигналізацією. В подальшому, на відеозаписі лише зафіксовано процес огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів. Зупинки автомобіля після його руху, факту руху транспортного засобу та керування ним водієм ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

Доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , ані факту зупинки вказаного транспортного 18.04.2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, а тому протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №3044797, у розумінні статті 251 КУпАП, не можливо визнати належним доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

Наведене вказує на недоведеність обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про відсутність у його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виключає відповідальність за цією статтею.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Плебанович А.С., вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні заперечував з підстав, викладених в поданій раніше письмовій заяві, просив закрити провадження справі.

Узагальнені заперечення особи зводяться до відсутності належних доказів вини водія ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , 18.04.2025 року о 21:40 год.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - адвоката Плебановича А.С., дослідивши наявні у справі докази, в тому числі відтворивши відеозапис з місця події, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 18.04.2025було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304797, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 304797, що 18.04.2025 року о 21:40 годин, водій ОСОБА_1 , в місті Луцьк, по проспекту Соборності, будинок 37, керував транспортним засобом марки «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер Alcotest 6810, результат позитивний 0,52 проміле.

Суд звертає увагу на наступні обставини.

З дослідженого судом відеозапису вбачається послідовність процесуальних дій працівника патрульної поліції (вказання ознак сп`яніння, огляд на стан сп`яніння на місці, складання протоколу). Доказів руху транспортного засобу «Porsche Cayenne», н.з. НОМЕР_1 та керування ним водієм ОСОБА_1 даний відеозапис не містить.

Верховний Суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Відеозапис, який долучений до матеріалів справи, розпочинається тоді, коли працівник поліції виходить зі службового транспортного засобу та прямує до автомобіля, який стоїть на місці біля правого узбіччя та з увімкненою аварійною сигналізацією. В подальшому на відеозаписі лише зафіксовано процес огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів. Зупинки автомобіля після його руху, факту руху транспортного засобу під керуванням ним водієм ОСОБА_1 , на відеозаписі не зафіксовано.

У постанові Верховного Суду №404/4467/16-а від 20.02.19р. викладений правовий висновок, відповідно до якого керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі; експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Отже, при складанні даного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції не було дотримано положення КУпАП щодо безперервності відеозйомки (взагалі відсутній період відеофіксації факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії водія ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова