Справа №461/211/25
Провадження №3-в/461/83/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року суддя Галицького районного суду м.Львова Стельбицький В.В., за участю заявника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 гривень 60 копійок судового збору.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що на даний момент позбавлений можливості сплатити повну суму одним платежем, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутністю постійного місця роботи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задовольнити.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч.2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз змісту наведених конституційних положень та законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можливе лише за наявності виняткових обставин, що роблять виконання рішення суду неможливим або значно утрудненим у певний період часу, доведених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 30-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Варто зазначити, що відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, адміністративне стягнення не має на меті лише кару, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Суд приходить до переконання, що сам факт звернення ОСОБА_1 з даною заявою до суду вказує на те, що останній не ігнорує наявних у нього зобов`язань, а лише клопоче про те, щоб розстрочити виконання судового рішення задля належного його виконання. У свою чергу, абсолютно очевидним для суду є те, що оголошення воєнного стану та військова агресія по відношенню до України має істотний вплив на кожного громадянина нашої держави і цей факт не може не відобразитись на матеріальному становищі особи, адже загальновідомими є ті обставини, що ці події негативно відобразились на економічних можливостях країни в цілому, і таких можливостях кожного громадянина, зокрема. Суд також приймає до уваги доводи заявника щодо відсутності у нього стабільних доходів, внаслідок відсутності постійного місця праці. Натомість, суд також враховує і те, що ОСОБА_1 безпосередньо у судовому засіданні повідомив про можливість сплачувати штраф у частинах запропонованих у заяві та зобов`язався виконати відповідне стягнення.

Враховуючи викладені обставини, зокрема наявність об`єктивних та поважних причин, які перешкоджають негайному виконанню рішення суду та стягненню усієї суми штрафу одноразовим платежем, суд приходить до висновку, що є підстави для розстрочки виконання постанови суду, оскільки ОСОБА_1 на даний час об`єктивно не має можливості виплатити повну суму штрафу в розмірі 17000 гривень.

При прийнятті рішення у даній справі, слід врахувати особу порушника ОСОБА_1 , який є непрацевлаштований, та у якого відсутні доходи з 2021 року, відповідно до довідок Пенсійного фонду України ОК-5 та ОК-7, що свідчить про об`єктивні причини неможливості виконання постанови суду у добровільному порядку у встановлений законом строк.

Із врахуванням вищенаведеного, приходжу до переконання, що слід розстрочити сплату штрафу на 10 місяців зі сплатою штрафу рівними частинами, що є достатнім строком для виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП, у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанов зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст. 304 КУпАП, ст. 33 Закону України " Про виконавче провадження",

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу задовольнити.

Розстрочити виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року у справі № 461/211/25 в частині сплати ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 гривень на 10 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700 гривень щомісячно, починаючи з 14.09.2025 року і до сплати штрафу у повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти Галицький районний суд м. Львова про сплату відповідної частини штрафу шляхом пред`явлення відповідного платіжного документу.

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови до виконання до закінчення строку розстрочення, визначеного судом.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.