Справа № 204/8264/25
Провадження № 3/204/2039/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №396121 від 19.07.2025 року, 19 липня 2025 року о 10:05 год. за адресою: м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького, буд.110к, був зупинений водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Під час перевірки документів у водія з`ясовано, що стосовно ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керуванні транспортними засобами згідно постанови Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.04.2025 року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив ч.10 ст.15 ЗУ « Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про розгляд справи в суді, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та/або клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно положень ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Малюк І.В. від 16.04.2025 року в рамках виконавчого провадження №72519550 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у праві керування транспортними засобами до /погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно Судового наказу №202/8656/23 виданого 08.08.2023 року Індустріальний районним судом м.Дніпропетровська (а.с.3).

У рапорті інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області Авілов В. доповідає, що 19.07.2025 року о 10:05 год. за адресою: м.Дніпро, пр.Б.Хмельницького, буд.110к був зупинений транспортний засіб Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія пізніше встановлено як ОСОБА_2 . Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло. На підставі п.2.5 ПДР України водієві була висунута вимога пройти огляд у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі, на що водій відмовився. На водія ОСОБА_3 складений протокол ЕПР1 №396102 за ч.2 ст.130 КУпАП. Окрім того, в ході перевірки документів у водія ОСОБА_2 було встановлено, що останній обмежений у праві керування транспортними засобами постановою АНД відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.04.2025 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ОСОБА_2 , 19.07.2025 року о 10:05 год. останній, не зважаючи на вказану вище заборону, та будучи обізнаним про її існування, керував транспортним засобом Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №396121 від 19.07.2025 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_2 в тому, що він 19 липня 2025 року о 10:05 год. за адресою: м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького, буд.110к, керував транспортним засобом Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Під час перевірки документів у водія з`ясовано, що стосовно ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керуванні транспортними засобами згідно постанови Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби в м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.04.2025 року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив ч.10 ст.15 ЗУ « Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст.ст.33-35 КУпАП.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення, достатнього для його виховання, а також безальтернативності санкції ч.3 ст.126 КУпАП, необхідно накласти на винного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Також, суд зауважує, що покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 3 місяці не є підставою для скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, оскільки п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 126, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити, що на підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч.4 ст.307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Токар