Справа № 724/3017/25
Провадження № 3/724/1690/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.

за участі:

секретаря судового засідання Копайгородського Д.Я.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Боднарюка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, вчитель Хотинського ліцею №5, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №189476 від 01.08.2025 року за те, що він 31 липня 2025 року біля 19:00 год. в м. Хотин, по вул. Шевченка Дністровського району Чернівецької області, в громадському місці, а саме в Хотинському парку вчинив дрібне хуліганство, яке полягало в справлянні природніх потреб на території парку, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що він у той день відпочивав у Хотинському парку разом з ОСОБА_2 , сиділи на лавочці розмовляли. В якийсь момент підійшла дівчина і сіла на лавочці навпроти та почала своєю поведінкою провакувати їх на конфліктну розмову. Жодних природніх потреб в парку він не справляв, вважає це вигадкою тієї дівчини. Він в той день був у шортах і в якийсь момент дійсно відійшов за кущі біля лавочки, щоб їх поправити, оскільки вони у нього спадали. Дівчина з`явилася в той момент, коли він виходив із-за кущів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши думку захисника, який просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопрушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП, об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом. Однак, для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю (свавілля).

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

При цьому, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є хуліганський мотив, а умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих є головним моментом, що визначає зміст поведінки хулігана.

Так, в обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи долучено такі документи: протокол про адміністративне правопорушення від 01.08.2025 серії №189476; рапорт чергового відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 31.07.2025; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.07.2025 ОСОБА_3 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 31.07.2025 (а.с.1-6).

Зі змісту протоколу вбачається, що у ньому чітко не вказано у чому саме полягало дрібне хуліганство, вчинене ОСОБА_1 , і чим воно порушувало громадський порядок і спокій громадян.

З письмових пояснень відібраних у ОСОБА_1 01.08.2025 року щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній заперечив факт справляння природних потреб в парку, зазначивши, що лише перев`язував шорти, які спадали з нього (а.с.29).

Як на доказ доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним дій та викладених у протоколі обставин, до матеріалів справи долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 31 липня 2025 року близько 19:00 год вона перебувала у парку міста Хотин, де в цей же час ОСОБА_1 справляв природні потреби в громадському місці та вживав алкогольні напої, висловлювався нецензурною лайкою.

Однак, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказала, що вона в той день здійснювала прогулянку в Хотинському парку разом з хлопцем ОСОБА_4 . В якийсь момент її увагу привернула дівчинка, яка сиділа на лавці в парку та зробила зауваження чоловіку з приводу справляння останнім природних потреб у громадському місці. Цим чоловіком був ОСОБА_7 . При цьому зазначила, що факту справляння природних потреб ОСОБА_7 , як про це вказано в її заяві до відділення поліції та її письмових поясненнях, вона не бачила, лише помітила, як ОСОБА_7 виходив із-за кущів та поправляв шорти. ОСОБА_7 був біля лавочки навпроти з чоловіком, який сидів на візку. У відповідь на зауваження ОСОБА_7 почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік тієї дівчини, вживав пиво. Тоді ОСОБА_4 про дану подію повідомив до поліції. Потім вона з хлопцем пішла, що відбувалось далі їй невідомо. В парку неподалік помітила ОСОБА_5 , але чи бачив він події, про які зазначено в протоколі їй невідомо. Через деякий час приїхала поліція, проте на місці події вже нікого не було. Поліція відібрала у неї письмові пояснення, які вона підписала, будь-які сліди справляння природних потреб працівниками поліції не фіксувались.

З письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 31.07.2025, вбачається, що 31.07.2025 приблизно о 19:00 год вони перебували у парку міста Хотин, де в цей же час громадянин ОСОБА_1 справляв природні потреби в громадському місці, вживав алкогольні напої та виражався нецензурною лайкою (а.с.4,6).

Суд викликав у судове засідання для допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для безпосереднього дослідження їх показань з приводу тих фактів, свідками яких вони були, разом з тим, останні до суду не з`явилися.

Свідок ОСОБА_8 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту, в судовому засіданні надав покази, з яких вбачається, що він 31.07.2025 року перебував у парку разом з ОСОБА_1 , відпочивали на лавочці, слухали музику, громадський порядок не порушували. Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 заперечив та вказав, що той зайшов за лавочку, де були кущі, щоб поправити шорти, бо вони з нього спадали і це могло спровокувати думку дівчини, яка підходила до лавочки навпроти, що той там справляв природні потереби. Дівчина почала голосно обурюватися з цього приводу у грубій формі, комусь телефонувала та пішла, проте згодом повернулася з трьома дівчатами та хлопцем, потім до цієї компанії підійшов ОСОБА_5 і декілька хлопців, які почали бити ОСОБА_1 . Про це він повідомив до поліції. Коли під`їхала поліція, то всі розбіглися і ОСОБА_1 теж.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначає, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його скоєнні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року в справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року в справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року в справі № 760/23459/17 та ін.).

Аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність у них будь-яких доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин, виклалених у протоколі про адмінправопорушення.

При цьому, рапорт працівника поліції, який не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, сам по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не може бути доказом по даній справі.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у данному випадку на орган поліції.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 31.07.2025 року вчинив дрібне хуліганство.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 280, 284, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 08.09.2025 року.

Суддя: Т.М. Ковальчук