КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 33/824/1194/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Справа № 761/28581/24

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Білик Олени Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року

у справі № 761/28581/24 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Весткар», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинене правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено штраф у розмірі 50 відсотків вартості товарів у розмірі 22 818 822 грн. на користь держави, без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови, судом встановлено, що товар «боби соєві...», загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 1 560 000 дол. США (вартість товару на дату переміщення через митний кордон України (07.04.2022) становить 45 637 644,00 грн), експортований до Румунії, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями типу ЕК 10 АА від 06.04.2022 № UA500370/2022/000754 та № UA500370/2022/000755 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, підроблених документів, а саме: рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

З облікової картки суб`єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент переміщення вказаного товару через митний кордон України гр. ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «ВЕСТКАР».

Таким чином, дії директора ТОВ «ВЕСТКАР» - ОСОБА_1 призвели до переміщення товару «боби соєві…» загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 45 637 644 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, підроблених документів, а саме: рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - Білик О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилається на те, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не дотримано принципу доведення вини «за відсутності розумних підстав для сумніву», суд не дотримався вимог ст.ст.245, 280 КУпАП щодо повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вдався до спрощеного підходу, що суперечить п.24 постанови ПВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року, та припустився несправедливого судового розгляду, що суперечить ст.6(і) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, ОСОБА_1 не подавав митному органу документи для здійснення митного оформлення товарів та не здійснював будь-яких інших дій, які можуть складати об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.483 МК України.Як зазначено в протоколі товар до митного оформлення заявлявся брокером ОСОБА_2 .Жодного посилання в протоколі на те, що документи митному органу подавались ОСОБА_1 немає. В матеріалах справи взагалі відсутня інформація від ОСОБА_2 , яким чином надавались документи для проведення митного оформлення товару. Жодного посилання на те, що документи ОСОБА_2 надавались безпосередньо ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Також не надано інформації, яким чином і хто підписував від імені ТОВ «Весткар», договір надання митно-брокерських послуг від 06.04.2022 №96-22 з ОСОБА_2 .

Крім цього, вважає за необхідне вказати на те, що всі перераховані офіційні документи з підробленими підписами та печатками виконані начебто від імені директора ТОВ «Весткар» ОСОБА_1 та були використані під час проходження митного контролю та вивезення товару за межі території України, останній не підписував та не подавав.

З огляду на це 06.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області із заявою в якій просить вжити заходів до невстановлених осіб, які діючи за попередньою змовою, вчинили дії направлені на підроблення документів, підпису та печаток ТОВ "ВЕСТКАР, ТОВ «Миконта» та ТОВ «Промітек».

На запит слідчим СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУПН в Одеській області листом від 02.10.2024 №60.1/342 a/з повідомлено, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, таким чином, документи, підписані від імені ОСОБА_1 , містять завідомо неправдиві відомості, оскільки останній сам стверджує про те, що він фактично їх не підписував, зазначені документи підписані невстановленими особами.

Звертає увагу, що навіть поверхневе вивчення документів (контракту, рахунку-фактури,) які за твердженням митного органу містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, показує, що вони виготовлені за допомогою технічного монтажу, виконання підпису ОСОБА_1 разом із печаткою ТОВ "ВЕСТКАР", цілком ідентичне та не містить жодних розбіжностей між документами.

Крім того, митниця вказує на те, що ОСОБА_1 подав документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару. Проте, зазначає, що жодні митні платежі при здійснені вивозу товару за межі України при здійснені вказаних операцій не мали бути сплачені. Тобто інкриміновані дії не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, з огляду на те, справа була розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника. З повним текстом постанови, був ознайомлений 31.12.2024 року на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень» в день її оприлюднення.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена Шевченківським районним судом м. Києва 07 листопада 2024 року без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника.

Згідно з сайтом «Єдиний державний реєстр судових рішень» постанова була оприлюднена 31.12.2024 року.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо дати ознайомлення з постановою суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовуються.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника Гришина О.М. з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Гришин О.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник Київської митниці Борматова О.М. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Гришина О.М., представника Київської митниці, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0129/126000/24 від 27.06.2024 року.

Відповідно до протоколу № 0129/126000/24 від 27.06.2024 року до Одеської митниці відповідно до митного режиму експорт подано електроні митні декларації типу ЕК 10 АА від 06.04.2022 № UA500370/2022/000754 та № UA500370/2022/000755 для проведення митного контролю та митного оформлення товару «боби соєві…» загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 1 560 000,00 дол. США (вартість товару на дату переміщення через митний кордон України (07.04.2022) становить 45 637 644,00 гривень). Відправник товару ТОВ «ВЕСТКАР».

Товар вивозився за межі митної території України морськими суднами «Barge UDP-C-411» та «Barge UDP-C-415» на підставі рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання зовнішньоекономічного контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4, в особі директора ОСОБА_1 з компанією «The Mark Global kft» (Угорщина) в особі директора Matej Bartik.

Декларування товару здійснювалось митним брокером ОСОБА_2 на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 06.04.2022 № 96-22, укладеного з ТОВ «ВЕСТКАР», відповідно до ст. 417 Митного кодексу України. ОСОБА_2 було подано до митного оформлення вищевказані митні декларації та документи, зазначені в графі 44. Разом з митними деклараціями від 06.04.2022 № UA500370/2022/000754 та № UA500370/2022/000755 в якості підстави для митного оформлення товару подано наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт від 31.03.2022 № VC-310322-S-4, укладений ТОВ «ВЕСТКАР» в особі директора ОСОБА_1 з компанією «The Mark Global kft» (Угорщина) в особі директора Matej Bartik;

- рахунки-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлені директором ТОВ «ВЕСТКАР» ОСОБА_1 для компанії - покупця «The Mark Global kft» (Угорщина) на суму 1 560 000 дол. США (вартість товару на дату переміщення через митний кордон України (07.04.2022) становить 45 637 644,00 грн);

- та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в гр. 44 митної декларації.

Координаційно-моніторинговою митницею під час здійснення перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні за межі митної території України сільськогосподарської продукції ТОВ «ВЕСТКАР» встановлено, що відповідно до інформації з відкритих даних реєстрів Міністерства юстиції Угорщини (https://www.e-cegjegyzek.hu/?cegadatlap//TaroltCegkivonat) компанія «The Mark Global kft», з якою у ТОВ «ВЕСТКАР» укладений зовнішньоекономічний контракт, оголошено ліквідованою 02.07.2021.

07.12.2023 Координаційно-моніторинговою митницею з метою перевірки вказаної інформації направлено запит (вих. від 07.12.2023 № 7.9-1/7.9-24-1/13/3986) до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України щодо встановлення факту реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності компанії-нерезидента «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary) на території Угорщини, а також щодо осіб, які її очолюють, вид діяльності, статус та дату її реєстрації/ліквідації.

23.02.2024 на адресу Координаційно-моніторингової митниці надійшов лист від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № 29776-2024 з копією відповідей правоохоронних органів Угорщини.

Відповідно до відповіді правоохоронних органів Угорщини, компанія «The Mark Global kft» (Hungary) 02.07.2021 оголошена ліквідованою. Дата набрання чинності за рішенням суду № Cgt.01-21-010747/3 - 22.07.2021.

До митного контролю, в якості підстави для переміщення товару через митний кордон України подано рахунки-фактури (інвойси) від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, які виставлені на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4, відповідно до якого відправником товару є ТОВ «ВЕСТКАР», покупцем - компанія «The Mark Global kft» (Угорщина), яка 02.07.2021 оголошена ліквідованою.

На рахунках-фактури (інвойсах) від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2 міститься посилання на контракт від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

За результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що на дату укладання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4 та виставлених рахунків-фактури (інвойсів) від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, компанія «The Mark Global kft» вже була оголошена ліквідованою. Незважаючи на це, керівником ТОВ «ВЕСТКАР», в особі ОСОБА_1 , який станом на дату укладання контракту перебував на посаді директора даного підприємства, укладено відповідний зовнішньоекономічний договір, а саме контракт від 31.03.2022 № VC-310322-S-4 та виставлені рахунки-фактури (інвойси) від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2.

Таким чином, за результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що станом на дату виставлених рахунків-фактури (інвойсів) від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4, компанія «The Mark Global kft» (Hungary) 02.07.2021 оголошена ліквідованою, дата набрання чинності за рішенням суду № Cgt.01-21-010747/3 - 22.07.2021, тобто ТОВ «ВЕСТКАР» в особі директора ОСОБА_1 укладено контракт та виставлено рахунки-фактури (інвойси) з компанією, яка не здатна до такого укладання.

Таким чином встановлено, що товар «боби соєві...», загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 1 560 000,00 дол. США (вартість товару на дату переміщення через митний кордон України (07.04.2022) становить 45 637 644,00 грн), експортований до Румунії, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями типу ЕК 10 АА від 06.04.2022 № UA500370/2022/000754 та № UA500370/2022/000755 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, підроблених документів, а саме: рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

З облікової картки суб`єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент переміщення вказаного товару через митний кордон України гр. ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «ВЕСТКАР».

14.08.2022 підприємство змінило адресу реєстрації на АДРЕСА_2 .

Таким чином, дії директора ТОВ «ВЕСТКАР» - ОСОБА_1 призвели до переміщення товару «боби соєві…» загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 45 637 644 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, підроблених документів, а саме: рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

Заперечуючи проти вказаного протоколу, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Білик О.Б. вказувала на те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що документи ТОВ «Весткар» надавались безпосередньо ОСОБА_1 та офіційні документи є підробленими, підписи, печатки, які були використані під час проходження митного контролю та вивезення товару за межі території України, оскільки ОСОБА_1 не підписував таких документів та не подавав. Зазначав, що 06.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за якою було порушено кримінальне провадження №0000875 за правовою кваліфікацією передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, суд першої інстанції виходив з того, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України).

З облікової картки суб`єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент переміщення вказаного товару через митний кордон України гр. ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «ВЕСТКАР».

Таким чином, дії директора ТОВ «ВЕСТКАР» гр. ОСОБА_1 призвели до переміщення товару «боби соєві…» загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 45 637 644 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару, підроблених документів, а саме: рахунків-фактури від 04.04.2022 № 1 та від 04.04.2022 № 2, виставлених на виконання контракту від 31.03.2022 № VC-310322-S-4.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, адміністративне правопорушення складається з об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Виходячи із аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках, зокрема, коли вона особисто здійснює декларування товарів або як власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Отже, представник власника товару підлягає відповідальності лише в тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона для кваліфікації дій за статтею 483 МК України характеризується умисною формою вини.

Умисел полягає у тому, що винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, у тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів».

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.483 МК України, повинні бути вчинені лише умисно.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом у вину ОСОБА_1 було поставлено вчинення дій, спрямованих на переміщення товару «боби соєві....», загальною вагою 3 000 000 кг, загальною вартістю 1 560 000 доларів США через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу підроблених документів, а саме: рахунку-фактури від 04.04.2022 року №1 та від 04.04.2022 №2, виставленого на виконання контракту від 31.03.2022 року № VC-310322-S-4 в особі директора ОСОБА_1 .

Разом з тим, в ході розгляду справи як судом першої так і судом апеляційної інстанції митним органом не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що рахунки-фактури від 04.04.2022 року №1 та від 04.04.2022 №2, є підробленими.

Посилання митного органу на те, що одержувач товару, а саме, «The Mark Global kft» з 02.07.2021 року оголошена ліквідованою, не може беззаперечно вказувати на те, що вказаний рахунок-фактура є підробленим і що ОСОБА_1 на момент митного оформлення вказаного товару було про це достеменно відомо.

Як зазначено в протоколі, декларування товару здійснювалось митним брокером ОСОБА_2 на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 06.04.2022 року №96-22, укладеного з ТОВ «Весткар».

Згідно електронних декларацій ЕК 10 АА від 06.04.2022 року № UA500370/2022/000754 та ЕК 10 АА від 06.04.2022 року № UA500370/2022/000755 відправник товару ТОВ «Весткар», представник якого є ОСОБА_2 , одержувач - «The Mark Global kft» (а.с. 13,16).

У зазначених вище деклараціях зазначаються безпосередньо фізичні особи, які здійснювали декларування, але серед них не значиться ОСОБА_1 .

Відтак, у даному випадку, обов`язки декларанта при здійсненні митного оформлення покладено на митного брокера.

З матеріалів справи вбачається, що документи для митного оформлення (митні декларації) надавались засобами електронного зв`язку. Інформація стосовно деталей підписання зовнішньоекономічних договорів, укладених між ТОВ «Весткар» та компанією нерезидентом «The Mark Global kft» не відома. Надані документи для митного декларування не вбачались як суперечливі або недостовірні.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 здійснював особисто дії щодо декларування товару.

Також матеріали справи не містять інформації, яким чином і хто підписував від імені ТОВ «Весткар» договори доручення з ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2024 року слідчим відділом поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до ЄРДР за №0000875, на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, а саме: невстановлені особи, які діючи за попередньою змовою, вчинили дії направлені на підроблення документів, підпису та печаток ТОВ «Весткар», .

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Гришин О.М. зазначав, що керівник ТОВ «ВЕСТКАР» ОСОБА_1 не має відношення до операцій, спрямованих на переміщення товарів за кордон, оскільки вказані зовнішньоекономічні контракти ним не укладалися і по цьому факту за його заявою відкрито кримінальне провадження, в якому ОСОБА_1 має статус потерпілого.

В суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Гришиним О.М. було надано копію:

- постанови Одеського РУП ГУ НП в Одеській області від 08 січня 2025 року, згідно якої залучено ОСОБА_1 в якості потерпілого до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000875 від 06.07.2024 року;

- листа слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області Гордуз Г.В. в якому зазначено, що до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, вчинили дії направлені на підроблення документів, підпису та печаток ТОВ «Весткар», в період часу з 01.11.2021 року по 04.04.2022 року, з метою подальшого використання та направлення на вивезення товару за межі України. Директором вказаного товариства виступає заявник - ОСОБА_1 . Вказану заяву було долучено до матеріалів кримінального провадження №0000875 від 06.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Наразі органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні прийнято рішення про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів в подальшому, та станом на 08 січня 2025 року досудове розслідування даного кримінального провадження триває.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_1 умисних дій, які б були спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів та відповідно утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли підтвердження, у зв`язку з чим постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Керуючись ст. 294 КУпАП України та ст.ст. 487, 527 МК України, апеляційний суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Білик Олені Борисівні строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Білик Олени Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ящук Т.І.