Провадження № 3/161/5570/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

І.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №435748 від 21.08.2025, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

У протоколі викладений фактичний склад адміністративного правопорушення (фабула обвинувачення):

- 01.08.2025, 10:00, за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, у приміщенні ДРАЦСу ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: брала участь у бійці, у результаті чого було пошкоджено двері у приміщенні ДРАЦСу, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

ІІ.Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснила, що в день та час, зазначені в протоколі, вона з дочкою ОСОБА_2 приїхала в ДРАЦС щоб отримати свідоцтво про смерть загиблого на війні зятя (чоловіка дочки). В дочки знаходився його паспорт, який в приміщенні ДРАЦСу добровільно передали матір чоловіка ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4 . Потім вони вирішили забрати паспорт в дочки назад. Дочка віддала паспорт їй, оскільки не могла їм двом (матері та сестрі її чоловіка) протистояти. Після цього, вони двоє накинулися на неї, ОСОБА_1 , притиснули до дверей одного з кабінетів та врешті-решт вирвали з рук паспорт. В результаті цього двері, до яких її притиснули, зазнали пошкоджень.

В жодній бійці участі не брала, бійки як такої в принципі не було. Будь-яких протиправних дій не вчиняла, нікого не била і не штовхала, не лаялася, а лише не віддавала паспорт зятя, чим допомагала дочці і що не є порушенням (дочка як дружина загиблого мала право ним володіти). Громадського порядку і спокою громадян не порушувала. Саме їй були заподіяні тілесні ушкодження, однак з цього приводу вирішила в правоохоронні органи не звертатися, адже її загиблий зять є сином винної особи і для неї це велике нервове потрясіння.

ІІІ.Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

ІV.Висновок суду

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Так, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки (див. з цього питання постанову ВСУ від 04.10.2012 у справі N 5-7к12).

З показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 вбачається, що між її матір`ю та свекрухою виник конфлікт на грунті саме її, ОСОБА_2 , небажання віддавати паспорт загиблого чоловіка. Її мама в цій ситуації жодних активних дій не вчиняла, навпаки такі дії вчинялися саме щодо матері свекрухою і братихою свідка. ОСОБА_1 будь-яких умисних дій, спрямованих на порушення громадського порядку і спокою громадян не вчиняла.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка об`єктивно підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 7), в яких вона зазначила про те, що не заперечує, що її дії були хуліганського характеру, проте на них її спровокувала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, суд констатує, що зазначений в протоколі факт бійки (в розумінні бійки як зіткнення двох чи більше людей із заподіянням взаємних побоїв і (або) шкоди здоров`ю різного ступеня тяжкості) доказово не підтверджується. Суд вважає, що дії ОСОБА_1 в ситуації, яка мала місце в приміщенні ДРАЦСу, не можуть бути кваліфіковані як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.

З огляду на наведене, суд зазначає, що сам лише факт наявності між сторонами конфліктної ситуації, безумовно не може свідчити про вчинення однією із сторін дрібного хуліганства в розумінні ст. 173 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи та обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 з метою прояву неповаги до суспільства вчинила дії, які охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, співставив їх з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, врахував принципи презумпції невинуватості та стандарт доказування «поза розумним сумнівом» та дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення порушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, ст. ст. 33-35, 283-285, 268, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін