Провадження №3/760/5898/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює директором ТОВ «РОКФЕРД», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РКНОПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №2415 від 23.05.2025, за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РОКФЕРД» (), складено акт від 23.05.2025 №43250/Ж5/26-15-07-02-01-01/40554836 (період перевірки, в якому вчинено правопорушення березень 2025 року).

Встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , директор ТОВ «РОКФЕРД», вчинила порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 201.1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання особа ОСОБА_1 не з`явилася, однак, належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації (інших даних матеріали справи не містять), про що матеріали справи містять відповідні відомості.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №2415 від 23.05.2025 (а.с. 1-2), копію акта від 23.05.2025 №43250/Ж5/26-15-07-02-01-01/40554836 про результати документальної позапланової первірки ТОВ "РОКФЕРД" з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2025 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за квітень, вересень, листопад, грудень 2024, січень, лютий 2025 року та інших матеріалів, які додані до протоколу, суд дійшов до наступного висновку.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, зазначеного вище акту перевірки, правопорушення вчинено в березні 2025 року, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 14.07.2025.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає відповідальність за «відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України».

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 (провадження № К/9901/38815/18).

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в даному випадку, не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

КУпАП передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17ЗаконуУкраїни "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Я.В. Кравченко