Справа № 462/5230/25
ПОСТАНОВА

02 вересня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участі представника потерпілого адвоката Живко О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 378391 від 01.07.2025 року, ОСОБА_1 01.07.2025 року о 19 год. 29 хв. у м. Львові на вул. Садова, 2А, керуючи автомобілем «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, порушивши п. 2.3 б, 13.9 ПДР України.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що 01.07.2025 року о 19 год. 29 хв. у м. Львові на вул. Садова, 2А дійсно відбулось ДТП за участі автомобіля «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував він таавтомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Водночас, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки на момент зіткнення його автомобіль не здійснював рух, що підтверджується відеозаписом з камер спостереження.

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат Живко О.Б. заперечила вказане ОСОБА_1 та наполягала, що саме діями двох водіїв, які рухались автомобілям заднім ходом відбулась ДТП 01.07.2025 року о 19 год. 29 хв. у м. Львові на вул. Садова, 2А.

Заслухавши пояснення особи відносно якого складено протокол, доводи представника потерпілого, вивчивши матеріали судової справи, оглянувши відеозапис з камер відеоспостереження, долучено до матеріалів судової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01.07.2025 року о 19 год. 29 хв. у м. Львові на вул. Садова, 2А, керуючи автомобілем «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .Проте, до матеріалів справи не долучено доказів, які підтверджують факт руху автомобіля «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 у момент зіткнення автомобілів.

Як зазначено у п.4 Рішення Конституційного Суду України N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року по справі N 1-34/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 2.3 б Правил передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху ід час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, із наданого суду відеозапису з камер відеоспостереження вбачається, що обидва автомобілі «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 та «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 здійснювали рух заднім ходом, проте, у момент зіткнення автомобіль «Kia Sephia», номерний знак НОМЕР_1 зупинився, тобто не був у стані руху.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 378391 не може бути достатнім доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, а відтак останній не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Бориславський Ю. Л.