Справа №: 148/1869/25
Провадження № 3/148/827/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліцї № 3 Гайсинського РУП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-8 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 770013 від 27.04.2025, ОСОБА_1 27.04.2025 о 09.30 год, по АДРЕСА_2 порушив вимоги ТЗП серії АА 095565 від 27.04.2025, прийшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та вчинив сварку, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Як убачається із матеріалів справи, останній у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після надходження справи до Тульчинського районного суду Вінницької області, були вжиті заходи щодо повідомлення останнього про день, час та місце розгляду справи через поштове повідомлення.

Незважаючи на те, що судом вжито усіх заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи останній, не зважаючи на достовірну обізнаність про наявність справи щодо нього, не вжив будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП, справу розглянуто за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення; рапорт працівника РВП щодо отримання повідомлення про факт вчинення адміністративного правопорушення; поясненнями потерпілої; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-8 ч. 2 КУпАП України невиконання термінового заборонного припису.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 38 КУпАП України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тому, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням передбачених ст.. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Приписи ст.247 КУпАП встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, враховуються положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Тому, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП свідчить про те, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), в тому числі і вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

За таких обставин, вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у його вчиненні не встановлюються при закритті провадження про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги те, що даний адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повертався до Тульчинського РВП на доопрацювання для усунення недоліків та дані недоліки усунуті не були, окрім того ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, так як з дня скоєння правопорушення пройшло більше трьох місяців, оскільки правопорушення мало місце 27.04.2025. Станом на момент проведення судового засідання від 02.09.2025 закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 38, 173-8 ч. 2, 247, 287, 289 КпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-8 ч.2 КУпАП провадженням закрити, у звязку зі спливом строку протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук