Справа № 539/4089/25
Провадження № 3/539/1050/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання у квартирі у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП.

Встановлено, що 08 серпня 2025 року о 19.00 00 год на АДРЕСА_2 ОСОБА_1 умисно вчиняв фізичне та психологічне насильство, а саме хватав за одяг та висловлювався нецензурною лайкою стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 КУпАП (постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року, справа № 539/1608/25).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2025 року серії ВАД № 396113 ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд адміністративної справи в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області. У графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Згідно з протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 серпня 2025 року ОСОБА_2 заявила, що 08 серпня 2025 року близько 19.00 год ОСОБА_1 відносно неї вчинив психологічне та фізичне насильство. Дані дії він учинив у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_2 у поданих до правоохоронних органів поясненнях від 08 серпня 2025 року підтвердила обставини вчинення щодо неї домашнього насильства. Вказувала, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , який близько 19.00 год 08 серпня 2025 року прийшов додому, перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав вчиняти відносно неї психологічне та фізичне насильство. Вказувала, що відносно неї зі сторони чоловіка постійно відбувається домашнє насильство.

У поданих до правоохоронних органів поясненнях від 08 серпня 2025 року ОСОБА_1 вказував, що 08 серпня 2025 року близько 20.00 год, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , після вживання алкогольних напоїв виник конфлікт із дружиною ОСОБА_2 , під час якого він висловлювався в її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого дружина зателефонувала на лінію «102».

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2025 року у справі № 539/1608/25 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. У справі № 539/1608/25 встановлено, зокрема, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

У судовому засіданні 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 не погодився та заперечив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас ОСОБА_1 вказував, що він підписував протокол про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2025 року серії ВАД № 396113, зауважень до протоколу на час його складення не мав. Також ОСОБА_1 підтвердив, що саме він зробив запис «вірно» під письмовими поясненнями, наданими працівникам поліції 08 серпня 2025 року, поставив свій підпис та написав власне прізвище та ініціали.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до частини третьої статті 173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такий вид домашнього насильства, як психологічне насильство та фізичне насильство.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки (у даному випадку фізичної та психічної шкоди).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2025 року серії ВАД № 396113, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08 серпня 2025 року та іншу подію, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наданими працівникам поліції.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначені факти та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено. Суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставину, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення (повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню), відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення. Суд вважає, що саме такий вид стягнення, як штраф у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання норм права, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

До суду не подано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, тому з нього необхідно стягнути судовий збір.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 23, 40-1, 173-2, 245, 251, 252, 256, 280, 283, 285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання законної сили.

Суддя М. М. Пилипчук