ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2264/25 Справа № 192/1446/25 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Стариченка М.П. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участі:

адвоката Стариченка М.П.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 02 червня 2025 року о 06 годині 45 хвилин в Дніпровському (Солонянському) районі Дніпропетровської області с. Червонокам`яне по вул. Затишна, буд. 1 на 440 км автодороги Н-08 Бориспіль Дніпро Запоріжжя керував транспортним засобом автомобілем марки «Honda Civic», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук). Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» або у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського № 797456. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Стариченко М.П. просить постанову суду скасувати та закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що суд першої інстанції проігнорував відсутність в матеріалах справи повного відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського та поклав в основу своєї постанови лише його фрагмент тривалістю 54 секунди.

Вказує, що Солонянський районний суд Дніпропетровської області не звернув належної уваги на відсутність у матеріалах справи жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також конкретної підстави його зупинки.

За наведеного, адвокат вважає, що не існує жодного належного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що у свою чергу, унеможливлює кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що протокол про адміністративне правопорушення поліцейським було складено не у присутності водія.

Крім цього зазначає, що як слідує з відеозапису технічного засобу, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не безпосередньо на місці, а вже перебуваючи у відділку поліції, чим і порушили порядок огляду водія, встановлений чинним законодавством.

Адвокат також наголошує, що Солонянський районний суд Дніпропетровської області, виносячи постанову, не врахував, що поліцейськими не було дотримано процедуру роз`яснення прав водію.

Адвокат Стариченко М.П. в судовому засіданні підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 348782 від 02 червня 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі; направленням на огляд водія з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння від 02 червня 2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 від огляду відмовився; рапортом інспектора поліції, згідно якого було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

При цьому відсутні підстави вважати, що наявного в матеріалах справи фрагменту відеозапису недостатньо для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , оскільки цей відеозапис в повній та достатній мірі відображає усі обставини справи, зокрема, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest», так і у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я.

Сам факт того, що на відеозаписі не зафіксований процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, то він не є вирішальним, оскільки дана інформація не має доказового значенн, та є лише технічною процедурою, яка не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , з огляду на наведені вище докази його винуватості.

Що стосується посилання адвоката на те, що не існує жодного належного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом у стані сп`яніння, то слід зазначити, що сам ОСОБА_1 не заперечував цього факту під час спілкування з працівниками поліції, а сам факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований технічними засобами, що узгоджується з вимогами, передбаченими ст. 266 КУпАП та є об`єктивною частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому також є безпідставними зауваження адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з його правами, оскільки сам ОСОБА_1 особисто поставив відповідний підпис в графі протоколу про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Стариченка М.П., - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста