Справа № 517/723/25
Провадження № 3/517/454/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чайківщина Оржицького району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Літвіновим В.В.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення установлено, що 29 липня 2025 року о 11 год 33 хв по вул. Шевченка в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керувала мопедом «Honda Dio», державний номерний знак відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6810», який показав 3,66 ‰, під відеофіксацію на нагрудну камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з відміткою пошти про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 17).

Зважаючи на те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання заочного розгляду справи у випадку відсутності порушника за місцем реєстрації, суд використовує аналогію закону.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/723/25 сформовано відповідь № 1621033 від 30 липня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду.

Також, про вказане судове засідання ОСОБА_1 повідомлялась через розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про її виклик в судове засідання (а.с. 16).

Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи розміщалася на офіційному вебсайті Захарівського районного суду Одеської області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, ураховуючи закінчення строків розгляду справи та те, що ОСОБА_1 обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, повідомлень про зміну адреси для листування з нею та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, жодних пояснень суду не надала, а тому суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 405971 від 29 липня 2025 року, з якого убачаються дані про її особу, дату, час, місце, обставини скоєного нею правопорушення. Також від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 1); квитанцією аналізаторів парів спирту «Drager Alcotest 6810» від 29 липня 2025 року, згідно якого станом на 29 липня 2025 року у крові ОСОБА_1 виявлено 3,66 ‰ алкоголю (а.с. 5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан вживання алкоголю проведений за результатом виявлення ознак алкогольного сп`яніння спеціальним технічним пристроєм «Drager Alcotest 6810», результат огляду позитивний 3,66 ‰ (а.с. 6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 29 липня 2025 року, з якого убачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останньої виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, та те, що огляд останньої проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest 6810», результат 3,66 ‰ (а.с. 7); копією постанови серії ЕНА № 5342675 від 29 липня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що вона 29 липня 2025 року о 11 год 33 хв по вул. Шевченка в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, керувала мопедом «Honda Dio», який був не зареєстрований в установленому законом порядку та без захисного шолома. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 30.1 ПДР (а.с. 11); копією постанови серії ЕНА № 5342322 від 29 липня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що вона 29 липня 2025 року о 11 год 33 хв по вул. Шевченка в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, керувала мопедом «Honda Dio», державний номерний знак відсутній, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.1. ПДР (а.с. 11); з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на СD-R 700 МВ убачається, що ОСОБА_2 під час керування скутером, зупинена працівниками поліції. Причиною зупинки слугувало те, що водійка керувала скутером без захисного мотошолома. При спілкуванні поліцейських із ОСОБА_2 у останньої виявлена ознака алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, на що остання погодилась та продула спеціальний технічний пристрій, який показав позитивну пробу, а саме 3,66 ‰. Після цього, поліцейські повідомили водію, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та роз`яснили її права та обов`язки передбачені законодавством (а.с. 10).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування огляду водія на стан алкогольного сп`яніння достатньо зафіксувати такий огляд за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи працівниками поліції доданий відеозапис з персонального нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, що свідчить про дотримання поліцейськими встановленого ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням викладеного, дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

З довідки начальника ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В.О. № від 30 липня 2025 року убачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримувала та протягом року остання до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувалася (а.с. 3).

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.

Водночас суд ураховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як нею, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про застосування щодо неї адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп, сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33-35, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Чайківщина Оржицького району Полтавської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, рахунок отримувача UA0015001, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чайківщина Оржицького району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 34000 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя