ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, який працює начальником відділу реєстрації ЦНАПу Підволочиської ТГ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №733763 від 04 липня 2025 року, 06.06.2025 року о 16 год 00 хв гр. ОСОБА_1 біля будинку АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини - ОСОБА_2 , а саме, ображав нецензурною лайкою. Також 06.06.2025 року та 08.06.2025 року надсилав смс-повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_2 з нецензурними образливими словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи сповіщений за допомогою смс-повідомлення на вказаний в протоколі номер телефону НОМЕР_1 . Його захисник - адвокат Щербатюк О.Д. в судовому засіданні просив про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що під час складання протоколу право на захист ОСОБА_1 було порушено, не вручено та не надіслано копію протоколу, у протоколі не вказано заподіяну шкоду, та не долучено доказів які це підтверджують. Захисник вказував на те, що долучені докази - відео та скріншоти не стосуються подій, зазначених у протоколі, а також є файлами, які можуть бути відредаговані.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що наполягає на притягненні колишнього чоловіка ОСОБА_1 до відповідальності. Зазначила, що до заяви в поліцію вона долучила докази систематичного вчинення домашнього насильства з серпня 2023 року, завдання їй психологічного тиску та залякування колишнім чоловіком. Пояснила, що за допомогою до спеціалістів не зверталася, лише в орган опіки та піклування, однак вважає, що шкода завдана її психологічному здоров`ю, що проявляється в пригніченому стані, страху за себе та сина, порушенні сну, погіршенні самопочуття. Раніше не зверталася в поліцію, бо боялася, що ОСОБА_1 забере сина, так як за рішенням суду місце проживання дитини визначено з батьком. Смс-повідомлення та голосові повідомлення з нецензурною лайкою та погрозами колишній чоловік їй надсилав з номера телефону НОМЕР_2 . 06 та 08 червня 2025 року смс також надіслані з цього номера.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Пунк 14 ч. ч. ст. 1 згаданого вище закону визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в сукупності зібраними матеріалами, а саме:

-відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №733763 від 04 липня 2025 року;

-заявою про вчинення домашнього насильства від 15 червня 2025 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30 червня 2025 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30 червня 2025 року;

-рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року у справі №604/298/25 про розірвання шлюбу;

-флеш-накопичувачем з збереженими скріншотами та записами смс- та голосових повідомлень, який наданий потерпілою ОСОБА_2 ;

-компактдиском із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З рішення суду Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року у справі №604/298/25 про розірвання шлюбу вбачається, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син ОСОБА_4 .

Так, із скріншотів переписки від 08 червня (неділя) між потерпілою та іншою особою, вбачається, що вона ведеться щодо побачень з їх спільним сином, тому суд робить висновки, що ці повідомлення нецензурного характеру з погрозами та образами надсилала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . Попереднє повідомлення стосується дня народження дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає, що словесні образи (зі скріншоту: «…неадекватна, хвора на голову, дебілка, багато нецензурної лайки»), погрози ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав, приниження, викликали у постраждалої особи ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку та безпеку дитини, спричинили їй емоційну невпевненість, що очевидно завдає шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Щодо наданих скріншотів інших повідомлень і записів розмов з серпня 2023 року, то суд зазначає, що вони хоча і не стосуються подій, зазначених у протоколі, проте, в сукупності підтверджують систематичне психологічне насильство стосовно ОСОБА_2 , що не може залишитися поза увагою суду.

Дії кривдника є активними, він самостійно обирає форму поведінки і міг би не обирати такі способи спілкування, які вбачаються з матеріалів справи, однак, свідомо їх обрав.

Щодо покликань захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 під час складання протоколу, то такі спростовуються наявним відео з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 з захисником раніше надавався час на ознайомлення з заявою, яка надійшла до ВП №5 від ОСОБА_2 , однак ні він, ні захисник не прибув до ВП, про що під час розмови озвучує поліцейський та пояснює, що строк складання протоколу чітко врегульований законом, тому він не може чекати поки ОСОБА_1 з`явиться з захисником. З відео також вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про складання протоколу, поліцейський вручав протокол, однак від підпису та отримання останній відмовився. З відео також вбачається, що поліцейський протокол складав неподалік особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 захисника на місце не викликав, тільки вказував поліцейському зв`язатися з адвокатом Щербатюком О.Д. і все з ним вирішувати.

Покликання захисника про відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 суд оцінює критично, як такі, що обрані для захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Недоліки, які містить протокол, не є такими, що свідчать про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а сам протокол, як доказ, в сукупності з іншими доказами був оцінений судом. Стороною захисту не надано жодного доказу на спростування вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення Конституції України та Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), ратифікованої у 2022 році, за вказаних обставин, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства.

Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, особу правопорушника.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 38, 40-1, 173-2, 247, 251, 252, 254, 276-280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ), визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак