Справа №461/1635/25
Провадження №3-в/461/86/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року cуддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши подання начальника Сумського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Мірошниченка С.С. про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт штрафом відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого (згідно протоколу про адміністративне правопорушення) за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2025 по справі № 461/1635/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Зазначена постанова перебуває на виконанні в Сумському міському відділі філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області.

Від начальника Сумського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Мірошниченка С.С. на адресу суду надійшло подання про вирішення питання про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт штрафом, в порядку ст. 321-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється з`являтись до органу пробації та відпрацьовувати громадські роботи, чим ухиляється від відбування адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 у судове засідання на виклик суду не з`явився, з матеріалів справи вбачається, що вказана особа повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи відносно якої подане подання, враховую наступне.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розумні строки розгляду справ судом віднесено до основних засад судочинства в Україні. Ця засада втілена, зокрема, у статті 245 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи відносно якої скероване подання, суд враховує принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки неявка в судове засідання особи, в тому числі внаслідок неотримання нею поштової кореспонденції, відсутності за місцем проживання зазначеним у протоколі тощо, нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством визначених статтею 1 КУпАП.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У свою чергу, законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу та ухвалить остаточне рішення, а також визначені строки притягнення до відповідальності. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає, серед іншого, у недопущенні зловживань наданими правами. Дотримання балансу між інтересами усіх сторін при розгляді справи законодавцем покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством засад та строків розгляду справи.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягнута до відповідальності повторно не з`явилася в судове засідання, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи за встановленою процедурою, вважаю можливим провести розгляд справи у її відсутності.

Крім того, враховую, що положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану» покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Також, ухвалюючи рішення щодо можливості розгляду справи за відсутності особи відносно якої складено протокол, враховую висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2024 року (справа № 990SCGC/20/24, провадження № 11-222сап24), згідно яких питання своєчасного розгляду справ про адміністративні правопорушення із дотриманням строку, визначеного статтею 38 КУпАП, має бути предметом постійної уваги та контролю суддів, у провадженні яких перебувають такі справи. Судді не повинні допускати безпідставних зволікань із розглядом справ цієї категорії та вживати усіх можливих заходів, які забезпечать їх розгляд у строк, визначений законом, або у строк, який з урахуванням обставин справи можна визнати розумним та який не виходить за межі тримісячного строку з дня вчинення правопорушення. З огляду на завдання проваджень у справах про адміністративні правопорушення, визначені статтею 245 КУпАП, недотримання суддею встановлених КУпАП правил щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення має істотний негативний наслідок, зокрема невиконання завдань цього Кодексу щодо виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так й іншими особами.

Представник органу пробації А.Канаєва подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, подання підтримала та просила таке задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом, який виніс постанову.

Згідно ч.1, 3 ст.30-1 КУпАП, громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Громадські роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 321-1 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання нею законної сили.

У разі втрати працездатності, призову на строкову військову службу, взяття під варту, засудження до кримінального покарання у виді позбавлення або обмеження волі, або якщо невідоме місцезнаходження особи, постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, громадські роботи замінюються штрафом, розмір якого визначається з розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.

Крім того, згідно ст. 321-4 КУпАП, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу. Розмір штрафу в такому разі визначається із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють п`ятьом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п`яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п`ятнадцять діб.

Таким чином, заміна громадських робіт іншим стягненням, зокрема штрафом, є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Жодних належних доказів щодо можливості виконання ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу до матеріалів подання не долучено. Отже, фактично подання не містить даних про те, що у разі його задоволення адміністративне стягнення буде виконане. Крім того, орган пробації належним чином не перевірив (у т. ч. під час отримання пояснень від порушника) та не надав суду даних про те, що ОСОБА_1 дійсно працює, а його графік роботи перешкоджає виконанню стягнення.

Не можна залишити поза увагою і те, що безпідставними є твердження наведенні у поданні в якості пояснень ОСОБА_1 стосовно необізнаності про розгляд справи судом і неповідомлення його про розгляд справи, адже у матеріалах справи міститься власноручно написана заява ОСОБА_1 , згідно якої він просить провести розгляд справи без його участі та з будь-яким рішенням суду згідний, а також копія судової повістки про виклик у справі скерованої на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Наведені положення свідчать про те, що вирішення питання про заміну стягнення не може бути вирішено позитивно лише тому, що правопорушник не бажає виконувати рішення суду.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 , відсутність у поданні даних про наявність у нього офіційного доходу, наявність постійного місця проживання, вважаю, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу не є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень, а тому подання про заміну адміністративного стягнення є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 300, 304, 321-1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Сумського міського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Мірошниченка С.С. про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт штрафом відносно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Стрельбицький