П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2025 Справа №607/16523/25 Провадження №3/607/6335/2025

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404545 від 27 липня 2025 року зазначено: « ОСОБА_1 27 липня 2025 року о 21 год. 10 хв. в м.Тернопіль, по вул.15 Квітня, 14, керував транспортним засобом марки Maserati Levante, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcottest 6810 ARBL-0894 (повірка дійсна до 04 червня 2026) та проведення такого огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В суді ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що за кермом транспортного засобу перебував не він, а його товариш, який після зупинки вийшов з автомобіля та направився в сторону приміщення АЗС. Крім того, зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що 27 липня 2025 року о 21 год. 10 хв. він, керував транспортним засобом марки Maserati Levante, номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернопіль, по вул.15 Квітня, 14. Зупинивши автомобіль на території АЗС «ОККО», він вийшов з нього та пішов в приміщення АЗС. Вийшовши з приміщення АЗС він підійшов до працівників поліції та повідомив, що це він керував транспортним засобом, однак працівники поліції вказаних пояснень до уваги не брали, оскільки на той час вони вже складали матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали адміністративного провадження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка, дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404545 від 27 липня 2025 року; відеозаписи з відео реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції, що міститься на оптичному носію інформації DVD-R дисках; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 0700 103 25, чинне до 04 червня 2026 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 липня 2025 року; копії постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5331262 та серія ЕНА №5331322 від 27 липня 2025 року; рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Обач Я. від 27 липня 2025 року.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. (а)Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З долученого до матеріалів справи відеозапису під назвою part_00000_export-6mhxz вбачається, що працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який вийшов з приміщення АЗС ОККО, та просять надати посвідчення водія, однак останній відмовляється виконати вказану вимогу та повідомляє, що він не керував транспортним засобом (00:03:03 хв. відеозапису).

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10ПДР України).

Згідно п. 27 вищевказаної постанови, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Рух це процес переміщення, зміна положення тіла відносно інших тіл у просторі.

Отже, під керуванням транспортним засобом треба розуміти виконання функцій водія, тобто вчинення дій, що призвело до зміни положення транспортного засобу відносно початкового. Суб`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у цьому випадку є водій транспортного засобу.

Наявні в матеріалах справи докази в сукупності не можуть вважатись достатніми на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Maserati Levante, номерний знак НОМЕР_1 27 липня 2025 року о 21 год. 10 хв. в м.Тернопіль, по вул.15 Квітня, 14. При цьому, свідок ОСОБА_2 в суді підтвердив, що 27 липня 2025 року о 21 год. 10 хв. він керував транспортним засобом марки Maserati Levante, номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернопіль, по вул.15 Квітня, 14.

На відеозаписах, які зафіксовані на відеореєстратор службового автомобіля працівників поліції, також не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Maserati Levante. Зокрема, з відеозапису IMG_4040 вбачається, що ОСОБА_1 виходить з пасажирської сторони вищевказаного автомобіля.

Крім того, відповідно до положень п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із відеозапису під назвою part_00000_export-6mhxz вбачається, що така ознака алкогольного сп`яніння як поведінка, що не відповідає обстановці, у ОСОБА_1 відсутня. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе спокійно, його рухи ніяким чином не є жвавими чи навпаки сповільненими, а повністю відповідають обстановці, він адекватно реагує на пропозиції та запитання поліцейських, виконує їх вимоги, а колір його обличчя повністю природній.

Відповідно до результатів лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю №522, виданого ТОМЦСНЗ ТОР від 12 серпня 2025 року, при дослідженні взірця крові газо хроматографічним методом етилового спирту не виявлено (дата і година забору крові 27 липня 2025 року о 23:15 год). При цьому суд враховує, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У зв`язку з наведеним, вказаний результат лабораторного дослідження не може слугувати доказом, який свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, він підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими.

Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак «алкогольного» сп`яніння, про що свідчить запис із нагрудної камери поліцейського, тому суд ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження такого огляду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій