Справа № 375/830/24 суддя в І-й інстанції Штифорук О. В.
Провадження № 33/824/4147/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Федака Максима Леонідовича на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 червня 2024 року серії АДД № 893221, 10 червня 2024 року о 05 години 34 хвилини за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Насташка, вулиця Центральна, будинок 46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 № ARHK-0514, результат огляду 0,86 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л.подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 року та поновити цей строк, постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Федак М.Л. вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції саме за порушення ПДР. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини. Направлення до найближчого закладу охорони здоров`я особі не вручалося, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку, не направляв особу до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу на те, що працівники поліції не відсторонили особу від керування транспортним засобом, що у свою чергу в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи немає жодних доказів відсторонення особи від керування транспортним засобом, а також тимчасового затримання транспортного засобу. Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним, оскільки він починається з моменту перебування ОСОБА_1 біля автомобіля поліції, на ньому не зафіксовано факту вжиття дій щодо виявлення у особи ознак сп`яніння на місці складання протоколу, а саме: перевірка зіниць, реагування їх на світло, перевірка тремтіння пальців тощо. Проте, з відео вбачається, що поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, він повноцінно сприймав інформацію, давав чіткі відповіді на питання. На відеозаписі не відображено події, які стали підставою зупинки транспортного засобу та пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння. Відеозапис, долучений до протоколу, не проводився безперервно. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погодився, в результаті чого прилад Драгер показав 0,86 %, проте особа повідомила поліції, що алкоголь вживав напередодні 09 червня 2024 року. Після складання протоколу за ст. 130 КУпАП працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання на нього постанови за керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим паском безпеки. До матеріалів справи працівниками поліції долучено Акт огляду на стан сп`яніння, однак другий примірник цього акту згідно вимог профільної Інструкції працівники поліції не вручили, що підтверджується відеозаписом на якому вбачається порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. З направлення на огляд водія вбачається, що воно виписане о 05 годині 55 хвилин, а протокол складений о 05 годині 42 хвилини, що свідчить про те, що особа належним чином не направлялась для проходження огляду у медичному закладі. Також адвокат Федак М.Л. звертає увагу на чек з приладу Драгер, який був долучений до протоколу, з якого вбачається дата останнього калібрування 23 листопада 2023 року, а огляд на стан сп`яніння був проведений на цьому приладі 10 червня 2024 року, тобто більш, як через 6 місяців з дати останнього калібрування, тому такі покази приладу не можна вважати дійсними згідно Інструкції з експлуатації приладу Драгер № 6820. Разом з тим, правопорушення відбулося 10 червня 2024 року, а розгляд справи судом датується 09 червня 2025 року. Суд фактично повинен був закрити провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, оскільки на день винесення постанови минув річний строк для накладання адміністративного стягнення. При розгляді справи суд припустився порушень норм процесуального права, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Матеріали справи містять довідку про доставку смс-повідомлення про виклик до суду, проте не містять заяви ОСОБА_1 зі згодою на отримання судових повідомлень шляхом надсилання їх на телефон, що не може вважатися належним повідомленням.

Заслухавши пояснення адвоката Федака М.Л., апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Рокитнянського районного суду Київської області винесена 09 червня 2025 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови було 19 червня 2025 року.

Згідно відомостей, наявних у системі «Електронний суд», вперше апеляційна скарга сформована 19 червня 2025 року, тобто особа вчиняла дії на подачу апеляційної скарги у межах встановленого строку. Згідно картки руху документу, її було доставлено до електронного суду 20 червня 2025 року об 11:40 год.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто особі, що її подала, оскільки захисником ОСОБА_1 адвокатом Федаком М.Л. пропущено строк на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення цього строку не було подано.

Повторно з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л. звернувся 04 серпня 2025 року, у якій пояснював причину пропуску строку на апеляційне оскарження технічними несправностями електронного суду, так як він формував та подав апеляційну скаргу саме 19 червня 2025 року.

За таких обставин, оскільки повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду і у найкоротші строки захисником апеляційну скаргу було подано повторно, право особи на апеляційне оскарження судового рішення має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного строку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У відповідності до п. 6 розділу ІІ даної інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Судом встановлено, що 10 червня 2024 року о 05 години 34 хвилини за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Насташка, вулиця Центральна, будинок 46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 № ARHK-0514, результат огляду 0,86 % проміле.

Відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

З наданого суду відеозапису вбачається, що працівниками поліції було з`ясовано де ОСОБА_1 бажає пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння: на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я. Роз`яснено, що у разі відмови буде складено відповідний протокол. У подальшому, ОСОБА_1 вказав, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та пройшов його. З результатом огляду 0,86 ‰ погодився, результат не заперечував та не висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 вказував, що споживав алкогольні напої напередодні 09 червня 2025 року, оскільки у його сина був день народження.

Доводи апеляційної скарги, що місцевий суд розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявна заявка ОСОБА_1 про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення (а.с. 6).

Про судові засідання, призначені на 02 жовтня 2024 року, 06 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року, 19 березня 2025 року та 09 червня 2025 року (а.с. 25, 30, 32, 41, 43) ОСОБА_1 повідомлявся належним чином шляхом направлення СМС-повідомлень.

Також у суді першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Федак М.Л. заявляв клопотання про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції, про ознайомлення з матеріалами справи, про зупинення провадження у справі, про відкладення розгляду справи. До того ж, захиснику було достименно відомо про призначення судового засідання на 09 червня 2025 року, адже напередодні він подавав клопотання про відкладення розгляду справи у призначений день та час, яке місцевий суд не задовольнив (а.с. 45-47).

Посилання у апеляційній скарзі на відсутність підстав для зупинки автомобіля, не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем після проведення огляду, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилаючись на зазначені обставини, захисник Волохатюка О.В. не звернув уваги, що вчинення працівником поліції будь-яких дій (відсторонення особи від керування чи не відсторонення...) після вчинення особою правопорушення та складення протоколу про адміністративне правопорушення - ніяким чином не впливає на доведення як факту вчинення правопорушення, так і вини особи у його вчиненні. А отже, за жодних обставин, не може бути підставою до скасування постанови суду.

Зазначення захисником у апеляційній скарзі про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений 10 червня 2024 року, тобто більш, як через 6 місяців з дати останнього калібрування 23 листопада 2023 року, суд апеляційної інстанції також відхиляє, з огляду на не відповідність зазначених тверджень наявним у справі доказам та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.

Матеріали справи, а саме, результати тестування на алкоголь, містять відомості щодо приладу та дати калібрування приладу Драгер, а саме, 23 листопада 2023 року. Отже, на дату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням 10 червня 2024 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Відповідно до п. 5 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеозапису не вбачається, що на місці зупинки під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 висловлював недовіру до приладу «Драгер» чи зазначав про недотримання інтервалів калібрування, чи вимагав пред`явити йому свідоцтва про повірку технічного засобу або ж з цих підстав не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду.

Доводи апеляційної скарги в частині спливу річного строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного ст. 38 КУпАП є безпідставними, оскільки за умови вчинення правопорушення 10 червня 2024 року, відлік строку накладення адміністративного стягнення розпочинається з 11 червня 2024 року та закінчується 10 червня 2025 року.

Оскаржувана постанова винесена місцевим судом 09 червня 2025 року, тобто в межах встановленого ч. 6 ст. 38 КУпАП строку.

Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Федаку Максиму Леонідовичу строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської областівід 09 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Федака Максима Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 09 червня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 01 вересня 2025 року.

Суддя В.О. Фінагеєв