Справа № 185/5504/25
Провадження № 3/185/2002/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н.Г., розглянувши матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності адвоката Мамонова А.А.

В С Т А Н О В И Л А :

18 травня 2025 року о 15 год. 30 хв. в м. Павлограді Дніпропетровської області, по вул. Луганська, буд. 35, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai getz д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законодавством порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського 795676,795636. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. (Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334369 від 18 травня 2025 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав, зазначив, що машина була припаркована біля будинку по вул. Луганській, коли він був в магазині. Спиртні напої вживав коли стояв, автомобілем не керував в стані алкогольного сп`янінні.Просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Мамонов А.А., в судовому засіданні підтримав ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, просто сидів в ньому. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки порушення п. 2.5. ПДР не відбулось. Доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`янінні не надано.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 його вина підтверджується дослідженими під час розгляду протоколом про адміністративне правопорушення с доданими матеріалами доказами. Невизнання вини спростовується нижченаведеними доказами та розцінюю як спосіб уникнути від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Допитаний свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 18 травня 2025 року під час патрулювання, люди поскаржилися, що від магазину по вул. Луганській м. Павлограда на автомобілі Hyundai getz д.н.з. НОМЕР_1 від`їхав чоловік в нетверезому стані. Коли поліцейські під`їхали до зазначеного автомобіля ОСОБА_1 був в автомобілі нетверезий, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився.

Допитаний свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що 18 травня 2025 року йому зателефонував син ОСОБА_1 попросив забрати його автомобіль. Свідок разом з ОСОБА_4 поїхали на вул. Луганську в м. Павлограді та забрали автомобіль.

Допитаний свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що 18 травня 2025 року він разом з ОСОБА_3 їздив на вул. Луганську в м. Павлограді і забирав автомобіль ОСОБА_1 , останній був п`яний.

При перегляді відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334369 від 18 травня 2025 року, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 не заперечує, що він перебуває в стані алкогольного сп`янінні, пропонує поліцейським грошову винагороду за допомогу в ухиленні від відповідальності, каже, що він військовий, перебуває у відпустці, вжив алкогольні напої, їхав і просить його відпустити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 ПДР України,водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334369 від 18 травня 2025 року, в якому вказані обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 травня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направляється на огляддо закладу охорони здоров`я та від оглядуякий відмовився; рапортом працівника поліції, де зазначено, що 18 травня 2025 року по вул. Луганській м. Павлограда був зупинений автомобіль Hyundai getz д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , за порушення п.2.3.В ПДР України. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18 травня 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від його проходження.

Правопорушником та адвокатом не наведено жодних належних і достатніх підстав для спростування обставин скоєння правопорушення, позиція захисту розцінюється як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Отже клопотання про закриття провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, з огляду на характер скоєного правопорушення, вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується клопотання захисника про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 без додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами вважаю наступне. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу з позбавленням права керуванням транспортного засобу. Отже штраф і позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим видом стягнення при притягненні до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і санкція даної статті не передбачає накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, доходжу висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому приходжу до висновку стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 124 КУпАП, -

П О С Т А Н О В Л Я Ю :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк.

Суддя Н. Г. Самоткан