ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9615/25Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 23-з/4817/20/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - заява про відвід
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі заяву потерпілого ОСОБА_1 про відвід судді Лекан І.Є. у справі за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

25.07.2025 року системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року було передано на розгляд судді Лекан І.Є.

27.08.2025 року потерпілий ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Лекан І.Є. на підставі аналогії закону ст.75 КПК України, вважає що мають місце обставини, які свідчать про її упередженість при розгляді вказаного провадження.

В обґрунтування відводу, у письмовій заяві, зазначає, що суддя Лекан І.Є. поводилася упереджено та агресивно, чинила тиск на нього щодо залучення іншого представника, а також на представників ЗМІ, пов`язана з учасниками справи особистими та професійними зв`язками, а також раніше переглядала в апеляційному порядку справу стосовно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП щодо правопорушення яке було вчинене в одному й тому місці та часі що й за ч.5 ст.122 КУпАП, що викликає сумніви в її об`єктивності та неупередженості.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, заслухавши заявника, який підтримав заяву про відвід з викладених у ній мотивів, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та керуванні при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді ст. 75 КПК України.

Так, ст.75 КПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами і вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України»).

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства, який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Вказана позиція висловлена ВПВС в ухвалі від 15.09.2022 у справі № 201/10234/20.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що наведені заявником доводи зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій та рішень судді під час розгляду справи, що не можуть самі по собі бути підставою для відводу судді з урахуванням відсутності при цьому підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи наведене, оскільки апелянтом не наведено та не встановлено обставин, які б відповідно до ст.ст. 75 - 79 КПК України були підставами для відводу судді Лекан І.Є., у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 245, 294 КУпАП, ст. 75 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні потерпілого ОСОБА_1 про відвід судді Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. у справі за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП, - відмовити.

Суддя