Справа № 357/7942/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 333804 від 17.05.202517.05.2025 о 23 год. 08 хв. с-ще Ставище вул. Цимбала Сергія 15/4 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом GEELY д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря нарколога. Результат позитивний що підтверджується висновком медичного закладу №13 від 18.05.2025, чим порушив п.2.9А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився про їх дату, час і місце був повідомлений. Від правопорушника ОСОБА_1 неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з хворобою, до яких були долучені медичні висновки. Суд розцінив такі клопотання як підтвердження наявності поважних причин для неявки. Втім, надалі правопорушник ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження, яке не містило жодних відомостей про причини його неявки та документального їх підтвердження. Відсутність пояснень щодо неможливості прибути до суду свідчить про зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно з ч. 3 ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона належним чином повідомлена про час і місце слухання, але без поважних причин не з`явилася. Практика Європейського суду з прав людини (рішення у справах Hermi v. Italy (2006), Sejdovic v. Italy (2006), Михайлова проти України (2018)) підтверджує, що якщо держава створила умови для реалізації права на участь у розгляді, але особа свідомо відмовляється від його використання, це не є порушенням права на справедливий суд. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальша неявка правопорушника ОСОБА_1 не має об`єктивних підстав та не може бути перешкодою для розгляду справи по суті.

Для всебічного та об`єктивного розгляду справи судом викликані та допитані працівники поліції, які складали протокол батальйону 1 роти 1 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Іванюк А.С. та Гида В.В.

Працівник поліції батальйону 1 роти 1 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Іванюк А.С. суду надав наступні покази. 17.05.2025 року перебуваючи в складі наряду Вулкан 0752 лейтенант поліції ОСОБА_2 , капрал поліції Гида В.В., під час вільного патрулювання за адресою: м.Біла Церква площа Соборна 11, згідно п.1 ст.35 ЗУ про НПУ о 23 год. 08 хв., було зупинено транспортний засіб «Geely MK1.5L» н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера Drager 7510 ARMF-0338. Результат огляду позитивний 2,38%. Також гр. ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у найближчому медичному закладі на що останній погодився. Висновок №13 в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В ході перевірки стало відомо що останній являється працівником ГУ Національної поліції в м.Києві, спеціальне звання: лейтенант поліції, посада: інспектор. Стосовно водія ОСОБА_1 , було складено відповідні адміністративні матеріали, а саме: - постанова серії ЕНА № 4755614 за ч.2 ст.122 КУпАП; - протокол серії ЕПР1 № 333804 за ч.1 ст.130 КУпАП. Транспортний засіб передано водієві з посвідченням водія відповідної категорії. Подія зафіксована на БК 475532, 47707. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 333804 від 18.05.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було допущено механічну помилку в графі місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установчих даних», а саме не вірно вказано у фабулі місце вчинення правопорушення та просив вважати вірним у фабулі місце вчинення правопорушення м. Біла Церква, площа Соборна, 11.

Працівник поліції батальйону 1 роти 1 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Гида В.В. надав агалогічні пояснення ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 333804 від 17.05.2025 відповідно до якої 17.05.202517.05.2025 о 23 год. 08 хв. с-ще Ставище вул. Цимбала Сергія 15/4 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом GEELY д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря нарколога. Результат позитивний що підтверджується висновком медичного закладу №13 від 18.05.2025, чим порушив п.2.9А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- постанову про накладення адміністративного правопорушення серії ЕНА № 4755614 від 17.05.2025 відповідного до якої 23:08:43в м. Біла Церква, ПЛОЩА СОБОРНА 1, водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а.ПДР, чим порушив ч.2 ст.122 КУпАП: та накладено штраф в сумі 510 грн.;

- листом головного лікаря КНП « БМЛ №4» І.І. Надточія від 02.01.2025 відповідно до якого огляди на стан алкогольного сп`яніння транспортних засобів проводяться лікарем наркологом, що пройшов відповідне навчання згідно з графіком роботи з ПН-ПТ з 08 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. Огляди для виявлення наркотичних засобів у водіїв транспортних засобів не проводяться у зв`язку з відсутністю необхідного для огляду лабораторного обладнання;

- листом головного директора КНП « БМЛ №2» Н.Головенко від 19.12.2024 відповідно до якого у КНП БМР « Білоцерківська міська лікарня №2» відсутні фахівці, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та обладнання для проведення огляду водії транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та які перебувають під впливом лікарських препаратів;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 17.05.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі в КНП «Ставищанська міська лікарня №4»;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2025 № 13 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- тестом приладу « Drager» № 1315 відповідно до якого результат 2, 38% проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, підставою для проведення якого було виявлені ознаки: явного наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, даний акт не підписаний ОСОБА_1 ;

- Рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м.Біла Церква та Біцлоцерківському районі УППв Київській області Гидою В.;

- Рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 ППП в м.Біла Церква та Біцлоцерківському районі УППв Київській області ОСОБА_2 ;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, суддя дійшов такого висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735 (далі Інструкції).

Згідно п. п. 1.6,1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (даліспеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далізаклад охорони здоров`я).

Факт вчинення ОСОБА_1 адмістративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановлено у судовому засіданні, а також доведено дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до матеріалів справи дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність.

З доданих до матеріалів справи відеозаписів, які були переглянуті в судовому засіданні вбачається, зафіксовано момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, так із за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою.

Суддя звертає увагу на наявні неточності щодо місця складання протоколу. У судовому засіданні працівник патрульної поліції ОСОБА_2 та працівник патрульної поліції ОСОБА_3 пояснили, що фактичне місце складання протоколу м. Біла Церква, і саме там документування правопорушення відбувалося за допомогою бодікамер. Суд приймає ці пояснення до уваги, оскільки такі розбіжності є формальними і не впливають на доведеність вини, оскільки узгоджуються з іншими доказами.

Також суддя звертає увагу, на те, що факт алкогольного сп`яніння правопорушника ОСОБА_1 підтверджується: оглядом на місці за допомогою алкотестера «Драгер», який виявив наявність алкоголю у крові та оглядом у медичному закладі, підтвердженим висновком лікаря №13 від 18.05.2025 року.

Сукупність цих доказів дозволяє суду однозначно встановити стан сп`яніння та факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Правопорушник ОСОБА_1 направив через систему «Електроний суд» клопотання про визнання протоколу неналежним доказом та закриття провадження у справі від 07.07.2025. Суддя, дослідивши дане клопотання, прийшов до висновку, що протокол складений уповноваженими працівниками, містить усі обов`язкові реквізити, підписаний та підтверджений працівниками поліції. Формальні неточності не впливають на доведеність фактичних обставин. Клопотання правопорушника ОСОБА_1 про визнання протоколу неналежним доказом не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.251 КУпАП, незначні процесуальні неточності чи описки у протоколі не можуть бути підставою для визнання його недопустимим доказом, якщо вони не позбавляють суд можливості з`ясувати істотні обставини справи. Таким чином, наведена розбіжність є лише технічною помилкою та не впливає на правильність встановлення події правопорушення і винуватості особи.

Крім того, суддя, дослідивши клопотання правопорушника ОСОБА_1 про реагування суду на факти порушення службової дисципліни працівниками поліції від 07.07.2025, а саме використання нецензурної лексики та прослуховування музики країни-агресора, зазначає наступне.

Надання оцінки діям працівників поліції в цій частині не входить до предмету розгляду справи про адміністративне правопорушення та до компетенції суду не може бути підставою для звільнення особи від відповідальності.

Разом із тим суддя роз`яснює, що у випадку наявності у особи відомостей про неправомірні дії працівників поліції, вона має право звернутися із відповідною заявою до Державного бюро розслідувань для надання оцінки таким фактам у встановленому законом порядку.

Окремо суддя розглянув клопотання правопорушника ОСОБА_1 про врахування обставин оформлення адмінінстративного протоколу під час дії повітряної тривоги 07.07.2025. Розглянувши вищезазначене клопотання суддя приходить до наступних висновків. Зазначене твердження ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження. Під час перегляду відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що у відповідний час, зазначений ОСОБА_1 , працівники поліції разом із правопорушником перебували в дорозі до медичного закладу (Clip-12 23:39 год.) Будь-яких доказів, які б свідчили про складання протоколу в умовах активної тривоги, матеріали справи не містять. Крім того, в цей час ОСОБА_1 не звертався до поліцейських щодо оголошення повітряної тривоги та мір безпеки відносно нього.

Також. суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Барберa, Мессеге і Хабардо проти Іспанії», «Шабельник проти України» та інші) дотримання процесуальних прав особи має оцінюватися комплексно, виходячи з наявності чи відсутності реальних обмежень права на захист та справедливий розгляд.

Факт оголошення повітряної тривоги сам по собі не може бути безумовною підставою для визнання дій працівників поліції незаконними, якщо не доведено, що така обставина реально унеможливила чи істотно обмежила право особи на захист.

У цій справі правопорушник мав можливість висловлювати свої зауваження, йому було роз`яснено права, огляд із застосуванням технічного засобу.

Отже, об`єктивних порушень стандартів справедливого розгляду, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не встановив.

Таким чином, доводи правопорушника ОСОБА_1 щодо ніби-то складання протоколу під час повітряної тривоги визнаються необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Враховуючи надані правопорушником ОСОБА_1 в поданих клопотаннях, доводи оцінюються судом, як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення останнім.

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, а тому, суд приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, характеризуючи дані на якого відсутні, тому суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того у відповідності до положень ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, ч. 1 ст. 130, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Копію постанови направити ОСОБА_1 засобами зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначеної ним під час направлення клопотання.

СуддяО.Л. Гавенко