Справа № 462/4403/25
ПОСТАНОВА

04 вересня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , повторно протягом року, будучи особою, яка немає права керування транспортними засобами, 12.06.2025 р. о 21:21 год. у м. Львові на вул. Івана Виговського, 31А керував транспортним засобом марки BMW320І, номерний знак НОМЕР_1 , порушивши п. 2.1 а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 , 12.06.2025 р. о 21:21 год. у м. Львові на вул. Івана Виговського, 31А керував транспортним засобом марки BMW320І, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, вказав, що на час зупинки працівником поліції 12.06.2025 р. о 21:21 год. у м. Львові на вул. Івана Виговського, 31А його ще не було позбавлено пава керування транспортним засобом, від огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, однак не міг здати на аналіз сечу.

Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №359992, ЕПР1 № 360099, відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських на дисках, що долучені до матеріалів справи, рапортом поліцейського від 13.06.2025, рапортом поліцейського від 27.08.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12.06.2025 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2025 р. № 001155, у якому зафіксовано факт відмови від огляду на стан сп`яніння, довідками УПП у Львівській області ДПП про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 та його вилучення 03.10.2020 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, узгодженими та достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення та спростовуються дослідженими судом доказами у справі, які є узгодженими між собою та достовірність таких у суду не викликає сумнівів.

Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Вивчивши матеріали справи, із врахуванням особи ОСОБА_1 суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно довідки УПП у Львівській області від 17.06.2025 р. за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 36, 40-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення, із врахуванням ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 /п`ять/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.