Провадження № 3/734/1956/25 Справа № 734/3167/25
ПОСТАНОВА

іменем України

02 вересня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

04.07.2025 о 06:15 год. на 98 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Зазначене правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА № 4316760.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 01.09.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, з якої також убачається визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Водночас, захисником ОСОБА_1 адвокатом Гринюком О.М. 18.08.2025 подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, був змушений повертати транспортний засіб з ремонту для виконання військових обов?яків, а тому вчинив діяння в стані крайньої необхідності.

У ході розгляду справи судом досліджено такі докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 380717 від 04.07.2025, згідно з яким 04.07.2025 о 06:15 год. на 98 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом;

відеозапис до протоколу, яким підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

довідку начальника ВАП УПП в Чернігівській області від 04.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

реєстраційну картку, згідно з якою транспортний засіб Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ГО «ВОЛОНТЕРСЬКИЙ ЦЕНТР «САРНИ»;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4316760 від 20.03.2025, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування 20.03.2025 транспортним засобом Kia Sorento, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчиненому повторно протягом року.

З приводу доводів захисника суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Жодних доказів, які підтверджували наведені захисником доводи щодо вчинення ОСОБА_1 діяння в стані крайньої необхідності, стороною захисту не надано. Не містять таких доказів і надані поліцією матеріали.

Саме по собі забирання військовослужбовцем транспортного засобу з ремонту для подальшого виконання обов?язків військової служби не є свідчить про вчинення ним діяння в стані крайньої необхідності.

Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Щодо застосування додаткових стягнень у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу суд зазначає таке.

Частина 2 ст. 30 КУпАП передбачає позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами.

Згідно з абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 № 14, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З огляду на те, що право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не надавалося, посвідчення водія він не отримував, відсутні правові підстави для застосування до зазначеної особи додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також не підлягає застосуванню і додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не є його власником.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285, 287-289 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО