Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4773/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Номер провадження №33/4805/517/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 21.12.2024 року о 02 год 15 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду адвокат Якимчук О.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням встановленого законом порядку, у зв`язку з чим результати такого огляду є недійсними. Зокрема, звернув увагу на те, що його підзахисному не було вручено акт огляду, не з`ясовано, чи згоден він з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. Також зазначив про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки про наявність чеку пристрою Драгер, розписок, свідоцтва про повірку приладу, акту огляду на стан сп`яніння, а тому вказані документи не є належними доказами. Окрім того, наголосив на відсутності в матеріалах справи доказів правомірності зупинки транспортного засобу та вказав на безпідставне стягнення з його підзахисного судового збору, оскільки він має статус учасника бойових дій.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №201593 від 21.12.2024 року, відповідно до якого 21.12.2024 року о 02 год 15 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Алкотест Драгер. Результат тесту 1,97 ‰, тест №326 (а.с.2); результатом тесту №326, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння і вміст алкоголю становив 1,97 ‰(а.с.3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.4); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікатом перевірки типу(а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.9); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3700010 від 21.12.2024 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за порушення п. 34 ПДР (а.с.10); відеозаписом події (а.с.12).

Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, про що був проінформований. Водію повідомлено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та він пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», який показав позитивну пробу 1,97 проміле. Результат огляду ОСОБА_1 не заперечував. Водію роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено зі складеними відносно нього процесуальними документами, від підпису в яких він відмовився, посилаючись на незгоду з причинами зупинки транспортного засобу під його керуванням. Також ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Слід зазначити, що огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за умови незгоди водія з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, чого у даному випадку встановлено не було (ч.3 ст.266 КУпАП). Тому, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку.

Твердження захисника щодо відсутності в матеріалах справи доказів правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3700010 від 21.12.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.10). При цьому, незгода водія з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля не може бути підставою для визнання недійсними результатів огляду.

Посилання адвоката Якимчука О.М. на те, що ОСОБА_1 не вручено акт огляду на стан сп`яніння не є обставиною, яка виключає його невинуватість і не є підставою для визнання огляду недійсним.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, є безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У даному випадку ОСОБА_1 притягнутий судом до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Дана справа не пов`язана з порушенням його прав, як учасника бойових дій та не є такою, що будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту його як учасника бойових дій. Відповідно, ОСОБА_1 не є особою, яка звільняється від сплати судового збору під час розгляду цієї справи в суді.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 25 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич