Справа № 347/1395/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,не працюючого, по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 05.07.2025 року о 23.55 год в селі Хімчин по вулиці Михайла Грушевського керував транспортним засобом марки Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У встановленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор 507, на що він погодився, результат позитивний 0,70% проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що за вказаних у протоколі обставин він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що він є має інвалідність ІІІ-ї групи, пов`язаної із неврологічним захворюванням, та вживає ліки. Один із цих препаратів містить у своєму складі спирт, тому після його вживання можливий відповідний запах з порожнини рота. Крім того, на відеозаписі, наявному в матеріалах справи, він рухався на автомобілі у темну пору доби і не було видно чи він пристебнутий ременями безпеки, тому вважає його зупинку безпідставною. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, пояснював працівникам поліції, що він не вживав алкогольні напої і може здати кров на підтвердження цього, але це його твердження поліцейськими було проігноровано.

Захисник Богданець Ю.М. в судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що на відеозаписі, наявному в матеріалах справи, не можливо розгледіти ідентифікуючі ознаки автомобіля, не зафіксовано хто був за кермом автомобіля на момент зупинки, не зафіксовано роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, на відеозаписі не видно показників приладу Алкофор 507. Крім того, ОСОБА_1 погодився на освідування у медичному закладі, натомість поліцейськими було оформлено відмову ОСОБА_1 від освідування в Косівській ЦРЛ. Також ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням прав останнього. Зауважив, що рапорт працівника поліції є неналежним та недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вбачає у діях ОСОБА_1

склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9А) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пункту 2.9.а. ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №382612 від 06.07.2025 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с.1);

- направленням на огляд водія (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом факт його згоди із показником спеціального приладу (а.с.3);

- відомостями алкотесту «Алкофор», результат тесту 0,70‰, з якого вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, понаднормово перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);

- копією свідоцтва (а.с.5);

- копією постанови ЕНА № 5151814 від 06.07.2025 року відносно ОСОБА_1 , що підтверджує факт підставності його зупинки та факт керування ним транспортним засобом (а.с.6);

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 7);

- рапортом (а.с.8);

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського РВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з письмовими доказами та підтверджує факт згоди із показником приладу адмінпритягуваного та спростовує у цій частині доводи сторони захисту.

П.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Щодо доводів, викладених у клопотанні сторони захисту про закриття провадження у справі, суд зазначає, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду з підписом ОСОБА_1 про його згоду із результатами проходження огляду на місці зупинки та відеозапису не зафіксовано жодних заперечень щодо результатів огляду, здійсненого на місці зупинки водія. Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився такий огляд, яка самостійно вирішує чи погоджується вона із результатом огляду, а незгода водія із результатом огляду повинна бути здійснена безпосередньо після огляду на стан сп`яніння шляхом активних дій та висловлена у категоричній чіткій формі.

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі на 07:03 хв ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та показник приладу було зафіксовано й на відео, й озвучено поліцейським заперечення щодо показника приладу Алкофор 507 на відеозаписі відсутні.

Факт керування транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин, окрім письмових доказів, також підтверджується поясненнями самого адмінпритягуваного в судовому засіданні та відеозаписом, долученим до справи.

Отже, доводи сторони захисту є неспроможними.

Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9.а. ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.С. Драч