ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Херсона

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу Поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 14 листопада 2024 року о 11.05 год., знаходячись за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, біля буд. №11, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, не реагував на зауваження, намагався вчинити бійку, шарпав за одяг, штовхав працівників поліції.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст.185 КУпАП, а саме: злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_1 14 листопада 2024 року о 11.10 год., за адресою м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, біля буд. №11, будучи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, погрожував фізичною розправою, намагався вчинити бійку.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст.173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

21.11.2024 року вищезазначені матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, надійшли в провадження судді Бугрименка В.В.

Постановою суду від 06.01.2025 року об`єднанні матеріали щодо ОСОБА_1 за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) направлено до ВП №2 Херсонського районного управління поліції Головного Управління поліції в Херсонській області.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2025 року судді Бугрименко В.В., вказані матеріали повторно направлені до ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області для прийняття рішення, викладеного в мотивувальній частині постанови.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ між суддями вказані матеріали надійшли в провадження судді Дорошинської В.Е.

Постановою від 04.07.2025 року об`єднанні матеріали щодо ОСОБА_1 за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) повторно направлено до ВП №2 Херсонського районного управління поліції Головного Управління поліції в Херсонській області. Матеріали повернулися до суду без усунення зазначених в постанові недоліків.

В судові засідання, призначені на 18.08.2025 року, 27.08.2025 року ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлень на контактний номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та розміщені оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протоколи про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , а отже йому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами останній не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 , до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 115706 від 14.11.2024 року, протоколом серії ВАД №115705 від 14.11.2024 року, в яких викладено обставини вчинених 14.11.2024 року ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, а саме: за адресою м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, біля буд. №11, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, не реагував на зауваження, намагався вчинити бійку, шарпав за одяг та штовхав працівників поліції, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, погрожував фізичною розправою.

- протоколом затримання серії АЗ № 050389 від 14.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 14.11.2024 року було затримано задля припинення вчинення правопорушення та складання щодо останнього адміністративних матеріалів;

- рапортами поліцейських від 14.11.2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 хапав працівника поліції Клопота В. за формений одяг, зірвав бодікамеру та вдарив його по підборіддю.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за «злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків». Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абз. 2 п. 7 Постанови Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. № 8).

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчинених ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КУпАП.

Наведене вказує, що ОСОБА_1 своїми діями демонстрував неповагу до суспільного порядку, а також байдуже ставився до законів і встановлених правил поведінки.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД № 115706 та серії ВАД №115705, складені 14.11.2024 року, адміністративні правопорушення мали місце 14.11.2024 року, явка особи, при розгляді даних матеріалів є обов`язковою, а ОСОБА_1 в судові засідання, на неодноразові виклики, не з`явився, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП минув 14.02.2025 року, крім того, вищезазначені матеріали про адміністративні правопорушення надійшли в провадження суду з порушенням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що виключає можливість провадження шляхом розгляду справи.

Враховуючи, що з моменту вчинення зазначеного діяння сплив тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 173, 185, 247 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про об`єднані адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 - закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська