Справа № 355/947/25
Провадження № 3/355/591/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Цирулевська М. В.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із СПД №1 Відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 18.09.2020, орган що видав 3219, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

19 серпня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал (після доопрацювання) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19 серпня 2025 року адміністративний матеріал передано судді Баришівського районного суду Київської області Цирулевській М. В.

Судове засідання щодо розгляду означеного адміністративного матеріалу призначене на 02.09.2025. Було здійснено виклики (телефонограми) ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав пояснення, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом. Крім того, наполягав на безпідставності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки поліцейськими не надано судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності повторно протягом року. Відтак, вважає, що відсутні належні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності у цій справі.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Дослідивши матеріали справи, докази, що містяться у ній, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя зазначає та виснує таке.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 290054 від 04.04.2025, складеного ПС ПД № 1 (с. Березань) ВП № 1 (с. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Солов`яном В. С., 04.04.2025 о 02:00 год водій ОСОБА_1 у с. Садове по вул. Фабричній, 1 керував автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу ДРАГЕР, результат огляду 0,71 промілле, правопорушення скоєно повторно протягом року, 13.03.2025 Новомиргородський районний суд Кіровоградської області, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Як слідує із означеного протоколу про адміністративне правопорушення, вказані дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, адміністративний матеріал містить рапорт, складений поліцейським з РПП СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Солов`яном В. С., із якого слідує, що 04.04.2025 він знаходився на добовому чергуванні спільно з старшим лейтенантом поліції Левченко О. Ю. Під час патрулювання за порушення комендантської години с. Садове вул. Фабрична близько 02 годин 00 хвилин було зупинено автомобіль ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що даний водій був позбавлений права керування Новомиргородським районним судом Кіровоградської області на термін 12 місяців за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у водія були ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук), було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився та результат тесту показав 0,71 проміле. Водія було попереджено, що на нього буде складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КупАП та за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою Alcotest 6810 прилад ARBL0531, результат огляду на стан сп`яніння 0,71 проміле.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення особою порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі також ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП особа, доказуванню підлягають такі обставини:

1)керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом;

2)керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

3)наявність судового рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

4)вчинення особою в подальшому протягом року з дати накладення стягнення адміністративного правопорушення, що підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, найпершою обставиною, що має бути встановлена при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, є підтверджений факт керування транспортним засобом суб`єктом правопорушення.

Водночас, керування транспортним засобом - це технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_3 , до адміністративного матеріалу не додано матеріального носія (оптичного диску) із відеозаписом із нагрудної персональної відеокамери поліцейського, який би підтверджував означені обставини.

При цьому, суд зауважує, що з огляду на виявлені недоліки в оформленні адміністративного матеріалу, постановою Баришівського районного суду Київської області від 29 травня 2025 року адміністративний матеріал повертався до СПД № 1 ВП № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на доопрацювання з метою усунення відповідних недоліків.

Як слідує із доопрацьованого адміністративного матеріалу, що повернувся до суду, згідно із рапортом, який складений поліцейським з РПП СПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Солов`яном В. С., у зв`язку з технічними несправностями запис з нагрудної бодікамери поліцейського не був записаний на відеодиск, оскільки той момент не було в СПД №1 ВП №1 адміністратора з моніторингу бодікамер, а по наказу МВС № 1026 відео зберігається не більше двох місяців, що унеможливлює його запис на відеодиск.

Відтак, суд констатує недоведеність органом, який склав адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , обставин керування саме означеною особою автомобілем, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказані вище обставини, зважаючи на відсутність будь-яких доказів, суд не бере до уваги і твердження СПД №1 ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областістосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу на деталізовану процедуру, яка мала бути дотримана при оформленні адміністративного матеріалу відносно особи, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 (розділ І) Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7, розділ І Інструкції)

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Матеріалами цієї справи спростовується дотримання означеної вище процедури; в матеріалах справи відсутні технічні засоби відеозапису або здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків. Суд окремо наголошує, що до адміністративного матеріалу не додано матеріального носія (оптичного диску) із відеозаписом із нагрудної персональної відеокамери поліцейського, який підтверджує процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд не може дійти висновку про доведеність органом, який склав адміністративний протокол, обставин керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Окремо та безвідносно до всього вищевикладеного суд зауважує, що СПД №1 Відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 3 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі також Інструкція) передбачено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Згідно із п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути належним чином засвідчена, а також повинна містити інформацію про набрання чинності.

Однак, всупереч вимогам Інструкції та ст. 35 КУпАП до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не додано належно засвідченої копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 було б притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших доказів про те, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відтак, суд констатує відсутність доказів повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що не підтверджує відомості про те, що особу було піддано адміністративному стягненню, та, як наслідок, правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, кваліфікація правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, в якому обвинувачується ОСОБА_1 , у цій справі не підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд не бере до уваги обґрунтування, викладені у рапорті поліцейського з РПП СПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Солов`яна В. С. щодо того, що працівники Національної поліції неодноразово надсилали запит на Новомиргородський районний суд Кіровоградської області для отримання копії рішення суду по ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки це не позбавляє посадову особу обов`язку підтвердити правильність кваліфікації дій винної особи за ч. 2 ст. 130 КУпАП та виконати вимоги Інструкції та відповідних положень КУпАП.

В аспекті означеного суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Власне протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Абзацом 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, як детально зазначено судом вище, працівниками поліції не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах; доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; підтвердження правильності кваліфікації дій означеної особи за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд змушений констатувати, що зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового засідання.

В силу дії принципу презумпції невинуватості, який має конституційне закріплення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

При цьому суд вкотре наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача.

Отже, оскільки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не знайшли свого беззаперечного підтвердження при розгляді цієї справи судом, обґрунтовані сумніви, що виникли у цій справі, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За вищевказаних обставин суд має констатувати, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, дане адміністративне провадження підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської областіпротягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА