ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/501/25 Справа № 711/6920/25 Категорія: ст. 173 КУпАП Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Слободянюка А.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Слободянюка А.І. на постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 18.08.2025 р., якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Черкаси, громадянин України, не працює,

не одружений, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним та притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 173 КУпАП та на ного накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн., стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 20.07.2025 р. о 10:45 год. ОСОБА_1 , перебуваючи біля буд. № 460 по вул. Гоголя в м. Черкаси, вчинив сварку із співробітниками ОМТЦК, пошкодив скло автомобіля Volkswagen T4, р/номер НОМЕР_1 , своїми діями перешкоджав несенню служби співробітникам ОМТЦК, а також голосно висловлювався нецензурною лайкою в їх бік, чим порушував громадський порядок та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Слободянюк А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у протоколі про адмінправопорушення не конкретизовані мотиви якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення, а вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

В протоколі не зазначено діянь, які підпадають під ознаку дрібного хуліганства, умисного порушення прави громадського порядку, не наведено мотивів висловлювання грубою нецензурною лайкою та вчинення сварки, спосіб вчинення, не розкрито наслідків правопорушення. Відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а її відсутність не утворює складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У справі жодним чином та доказом не підтверджено вчинення ОСОБА_1 саме дрібного хуліганства. Рапорт, який є частково нечитабельним, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адмінправопорушення. Інші докази, надані до протоколу взагалі є нечитабельними, що перешкоджає встановити їх зміст, а тому не можуть бути належними і допустимими доказами. Фото № 1-11, як доказ вчинення ОСОБА_1 , жодним чином не підтверджують факт вчинення адмінправопорушення, на фото відсутній ОСОБА_1 , відсутні будь-які дії, що містять в собі ознаки дрібного хуліганства. Крім того, фото, не мають накладеного на них електронного цифрового підпису, що свідчить про неналежне їх оформлення та передання до суду як доказу у справі.

Також, невідомою обставиною є факт появи у матеріалах справи паспорту громадянина України, виданого ОСОБА_1 , в той час як останній не надав ніяких документів, що посвідчують його особу, що свідчить про нелегальний спосіб появи документу у справі, отриманого із неофіційного джерела, тому наведені обставини свідчать про відсутність у його діяннях складу адмінправопорушення та є підставою для закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату і час судового засідання шляхом направлення повідомлення у додаток Viber на номер НОМЕР_2 , заяви про відкладення розгляду не подавав.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши захисника Слободянюка А.І., який підтримав доводи апеляції, просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адмінвідповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адмінправопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 р. зазначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушила особа своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідна наявність у цих діях хуліганського мотиву. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Отже, хуліганські спонукання - головна відмінна риса діянь, що кваліфікуються за ст. 173 КУпАП. Дрібне хуліганство вчиняється безпричинно, через неповагу до громадського порядку і спокою громадян. Натомість, вчинення подібних діянь з інших, не хуліганських мотивів, може утворювати інший вид правопорушень, тобто, діяння не може кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП, як вчинене з хуліганських мотивів, якщо воно вчинене за інших спонукань (приводів), зокрема, як відповідна реакція на поведінку потерпілих або інших осіб.

Крім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Опосередковано громадські місця також визначаються у ст. 178 КУпАП - вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та інші заборонені законом місця.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення серії ВАВ № 513715 від 20.07.2025 р., 20.07.2025 р. о 10:45 год. ОСОБА_1 , перебуваючи біля буд. № 460 по вул. Гоголя в м. Черкаси, вчинив сварку із співробітниками ОМТЦК, пошкодив скло автомобіля Volkswagen T4, р/номер НОМЕР_1 , своїми діями перешкоджав несенню служби співробітникам ОМТЦК, а також голосно висловлювався нецензурною лайкою в їх бік, чим порушував громадський порядок та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, а саме протоколом про адмінправопорушення; копією рапорту від 20.07.2025 р. (а. пр. 5); копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ( а. пр. 6); копією пояснень ОСОБА_2 (а. пр. 7); копією пояснень ОСОБА_3 (а. пр. 8), копією пояснення ОСОБА_4 (а. пр. 9), копією пояснення ОСОБА_5 (а. пр. 11); копією пояснень ОСОБА_6 (а. пр. 12).

Вказані докази доводять, що ОСОБА_1 в громадському місці висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив чуже майно, а саме розбив скло в автомобілі, вчинив такі дії без будь-якого приводу, тобто з хуліганських мотивів, та які утворюють склад адмінправопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не засвідчення електронних доказів ЕЦП, тобто фотозображень, це питання також було досліджено судом першої інстанції, суд дійшов висновку, що працівники поліції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, долучили до протоколу про адмінправопорушення фотокартки, на яких зафіксовано розміщення автомобіля, пошкодження скла автомобіля та фрагменти речовини бурого кольору в місці розбитого скла автомобіля, що відповідає обставинам вказаних в протоколі про адмінправопорушення та встановлених в ході розгляду справи, і, відповідно до ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», накладання електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа, але оскільки справа про адмінправопорушення та фотокартки, які приєднані до нього не є електронними документами, то відповідно і електронного підпису вони не потребують, тому визнав долучені до протоколу фотокартки належними та допустимими доказами, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються даними дослідженими та наведеними в постанові суду доказами.

Інші доводи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевий суд повно та всебічно дослідив матеріали справи, правильно встановив фактичні обставини справи та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за відповідною нормою КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, з матеріалів справи вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 18.08.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Слободянюка А.І. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.