Справа № 496/5105/25
Провадження № 3/496/2881/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Шаньшина М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Прикордонної служби України про притягнення до адм іністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент скоєння правопорушення, займав посаду заступника начальника штабу начальник відділу оперативного планування ПКШР НОМЕР_2 прикордонного загону,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2025 року ОСОБА_1 будучі війковою службовою особою, в місці дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування АДРЕСА_1 , умисно не виконав службові обов`язки, а саме не вчинив заходів з припинення правопорушення, не володів реальним станом справ в підрозділі, не мав точних даних про наявність особового складу, не здійснював заходи з контролю особового складу, прогавив контроль за особовим складом, що призвело до нез`явлення ОСОБА_2 вчасно без поважних на причин на службу, несвоєчасно вжив заходів щодо припинення правопорушення. Не здійснив доповідь на направлення донесення старшому начальнику, чим порушив вимогу ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст.ст. 11,12, 16, 58 Статуту Внутрішньої Служби ЗСУ, п.4.6 Інструкції старшого в місці тимчасового базування особового складу комендатури швидкого реагування, затвердженого наказом ПРКЗ від 15.02.2025 року №437-АГ в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ч. 2 ст. 172-16 КУпАП.

В судовому засіданні 12.08.2025 року ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно не доповів у встановленому порядку про неприбуття для проходження служби ОСОБА_2 , оскільки був зайнятим зміною дислокації та сподівався, що останній добровільно прибуде для проходження служби. Просив відкласти судове засідання для залучення захисника.

28.08.2025 року від захисника Штець О.О. надійшла заява про закриття провадження по справ про адміністративне правопорушення від 02.08.2025 року за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, зазначаючи наступне. Так свою провину у вчиненні зазначеного правопорушення ОСОБА_1 не визнає. Також в заяві захисник зазначає, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено 02.08.2025 року, разом з тим, відповідно до вказаного протоколу він ніби вчинив військове адміністративне правопорушення 17.05.2025 року. Таким чином вказаний протокол оформлено із порушенням визначеного КУпАП строку. Матеріали службового розслідування відповідно до яких на підполковника ОСОБА_3 було оформлено протокол затверджені 31.07.2025 (03.2/329/25-Вн), що також підтверджує порушення строків оформлення протоколу.

Крім того, наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.05.2025 №322-ОС штаб сержанта ОСОБА_4 (який в подальшому мав стати підлеглим підполковника ОСОБА_5 ) призначено інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітної ракетно-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування. Даний військовослужбовець до підрозділу не прибував та посаду не приймав. Доповідь про неприбуття до місця проходження служби 17.05.2025 штаб - сержанта ОСОБА_6 підполковник ОСОБА_7 встановленим порядком не здійснював (Фактично і не мав здійснювати вказаної доповіді оскільки фактично сержант ОСОБА_8 не приступив до виконання обов`язків у прикордонній комендорі швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону, що підтверджується матеріалами справи). Посилання в матеріалах службового розслідування на порушення допущенні з боку підполковника ОСОБА_9 є підставними та не мають за собою правового підґрунтя, він не міг здійснювати контроль за наявністю особового складу та дотримання вимог Статутів ЗСУ та інших нормативних документів, а саме: наявність штаб - сержанта ОСОБА_6 у підрозділі та дотримання вимог Статутів ЗСУ та інших нормативних правових актів, оскільки ОСОБА_10 не приступив до виконання обов`язків.

Відповідно до ст. 255 КУпАП в матеріалах справи відсутні докази щодо уповноваження полковника ОСОБА_11 на складання вищезазначеного протоколу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- Протоколом про адміністративне правопорушення від 02.08.2025 року серії ПдРУ №379888;

- Висновком службового розслідування за фактом не прибуття до місця проходження служби 15.06.2025 року штаб сержанта ОСОБА_2 ;

- Копією наказу В.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону підполковника ОСОБА_12 від 19.06.2025 року «Про призначення службового розслідування»;

- Копією наказу В.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 від 24.07.2025 року «Про продовження службового розслідування»;

- Копією наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_13 від 02.07.2025 року «Про внесення змін до наказу №14799-АГ від19.06.2025»;

- ОСОБА_14 . начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 від 18.06.2025 року «Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України»;

- Листом В.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 від 18.06.2025 року «Про надання інформації»;

- ОСОБА_14 . начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 від 24.06.2025 року «В доповнення листа від 18.06.2025 року №03.2/14913-25-Вих. «Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України»;

- Копією наказу В.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_13 від 15.02.2025 року «Про організацію несення служби в місці тимчасового базування (розосередження)»;

- Копією інструкції старшого в місці тимчасового базування (розосередження) особового складу та техніки прикордонної комендатури швидкого реагування прикордонного загону в АДРЕСА_1 ;

- Копією витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26.05.2025 року №255-ВВ «Про особовий склад (відрядження та відпустки);

- Копією витягу з бойового розпорядження НОМЕР_2 прикордонного загону №98-БР-гриф. МПУ Білгород Дністровський. 05.06.2025.;

- Копією письмових пояснень ОСОБА_15 ;

- Роздруківкою дзвінків;

- Копією письмових пояснень від 25.06.2025 року;

- Копією службової характеристики від 24.06.2025;

- Копією письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- Копією письмовими поясненнями ОСОБА_16 ;

- Копією письмовими поясненнями ОСОБА_17 ;

- Рапортами від 16.05.2025 та від 15.06.2025 року;

- Копією письмовими поясненнями ОСОБА_18 ;

- Копією службової картки;

- Копією письмових пояснень ОСОБА_19 ;

- Копією витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України м. Білгород Дністровський від 01.05.2025 року за №322-ос «Про особовий склад»;

- Копією витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України м. Білгород Дністровський від 01.03.2022 року за №108-ос «Про особовий склад»;

- Копією службової картки;

- Копією службової характеристика ОСОБА_2 ;

- Копією медичної характеристики ОСОБА_2 ;

- Копією витягу з наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонної загону Державної прикордонної служби України м. Білгород Дністровський від 01.05.2025 року за №322-ос «Про особовий склад;

- Копією витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України м. Білгород Дністровський від 01.03.2022 року за №108-ос «Про особовий склад»;

- Рапортом заступника начальника третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної лужби (Тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування капітана ОСОБА_20 від 19.06.2025 року;

- Копією службового посвідчення ОСОБА_1 ;

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 172-16 КУпАП інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіг

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-16 є бланкетною, нею передбачено відповідальність за бездіяльність військової влади, а саме за умисне невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим, або не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямою формою вини військової службової особи, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 9 КУпАП).

За змістом до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24.02.2022 року по теперішній час в Україні введений воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні, або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 13, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 , був зобов`язаний свято та непорушно дотримуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків, і стримувати від них інших військовослужбовців. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець повинен доповідати своєму безпосередньому начальникові. Військовослужбовець повинен дотримуватись вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України іноземців, та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 29, 30, 31, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

ОСОБА_1 , згідно до інструкції, мав запобігати правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти їх та усувати їх причини.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є триваючим, та таким, що виявлене 15.06.2025 року.

Відповідно до рапорту заступника начальника відділу начальнику відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів майора ОСОБА_21 було повідомлено, що станом на 15.06.2025 року встановлено факт не прийняття посади штаб сержантом ОСОБА_22 , якого за наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.05.2025 року №322-ОС призначено інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником зенітно ракетного відділення прикордонної зенітної ракетно артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування.

Наказом в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону підполковника ОСОБА_12 від 19.06.2025 року було призначено службове розслідування.

Наказом в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_12 від 24.07.2025 року службове розслідування було продовжено.

31.07.2025 року розслідування було завершено, відповідно до висновку службового розслідування за фактом не прибуття до місця проходження служби 15.06.2025 року штаб сержанта ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена.

Згідно п.12 ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і дана справа пов`язана з виконанням ним військового обов`язку, від сплати судового збору його слід звільнити.

Керуючись ст. ст. 172-16, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Шаньшина