Провадження №: 3-в/755/58/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2025 р.

місто Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про вирішення процесуальних питань, які виникли при виконанні судового рішення у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КпАП), установила :

постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

08.04.2025 року адвокатом Гавриком А.В. в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу на постанову суду від 13.01.2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.07.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13.01.2025 року залишено без змін.

24.07.2025 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якій посилаючись на скрутне фінансове становище, життєві обставини, просить розстрочити виплату суми штрафу, визначити щомісячний платіж у розмірі 10 200 гривень.

У т.ч. зауважується, що ОСОБА_1 проходить службу в підрозділі особливого призначення і залучається до виконання бойових завдань, в т.ч. в зоні активних бойовий дій.

Згідно ст. 304 КпАП питання, зв`язанні з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких умов розглянувши порушене у заяві питання, у порядку ст. 304 КпАП, надходжу таких висновків.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України (ст. 2 КпАП).

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно враховуючи доводи заяви в цьому випадку, вважаю за можливе розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу, у порядку ст. 2, 304 КпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», з виплатою 10 200 гривень на місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 2, 283-285, 304 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановила :

заяву - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату штрафу за постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.01.2025 року в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 40 800 гривень на 4 (чотири) місяців шляхом щомісячного внесення останнім грошових коштів у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, починаючи з серпня 2025 року.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА