ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП _____________, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425778 від 17 серпня 2025 року, 17 серпня 2025 року о 10 год. 40 хв., в м. Рівне по вул. Василя Червонія (Гагаріна), 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mersedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку вул. Міцкевича не був уважним та не стежив за дорожнього обстановкою, щоб вчасно реагувати на її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку на момент виникнення небезпеки, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди та допустив зіткнення з транспортним засобом «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 17 серпня 2025 року о 10 год. 40 хв., в м. Рівне по вул. Василя Червонія (Гагаріна), 19, рухався в напрямку вул. Міцкевича по головній дорозі, а водій транспортного засобу «Volvo», повертаючи ліворуч, не надав йому перевагу в русі. Вказав, що він побачив авто «Volvo», яке зупинилося для повороту ліворуч, однак коли він зменшивши швидкість наблизився ближче, то водій транспортного засобу «Volvo» різко повернув ліворуч, в той час коли він не спроможний був виявити таку перешкоду, оскільки був впевнений, що той водій його пропускає. Наголосив на тому, що Правила дорожнього руху порушив саме водій транспортного засобу «Volvo», оскільки останній не надав безпечної відстані для здійснення маневру для його автомобіля, просив провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він порушив п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У пункті 12.3 ПДР зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно зі ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України, водій, який виконує поворот ліворуч, зобов`язаний надати дорогу транспортним засобам, що рухаються назустріч прямо. Водночас п. 12.1 ПДР зобов`язує водія, який рухається прямо, дотримуватися безпечної швидкості та вживати заходів для уникнення зіткнення.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається із схеми ДТП від 17 серпня 2025 року, ОСОБА_1 рухався прямо, а ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч, не надав перевагу транспортному засобу ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Також з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній об`єктивно не був спроможний виявити небезпеку для руху, щоб зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу або здйснити об`їзд перешкоди, оскільки транспортний засіб «Volvo», зупинився для повороту ліворуч для надання переваги в русі транспортному засобу ОСОБА_1 , однак при наближенні його автомобіля, водій траснпортного засобу «Volvo» різко повернув ліворуч, всупереч вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

При цьому, в судовому засіданні не встановлено доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме що в даній дорожньо-транспортній пригоді при виникненні небезпеки для руху та перешкоди у вигляді автомобіля «Volvo», який в порушення вимог Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч об`єктивно був спроможний вжити заходів, передбачених п.12.3 Правил дорожнього руху, однак порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, не дотримався правил повороту ліворуч, що і стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на те, що п.1.3 та п.1.4 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, ОСОБА_1 ніяк не міг припустити, що водій ОСОБА_2 , здійснить маневр, не переконавшись у його безпечності, що призведе до таких наслідків, яких ОСОБА_1 запобігти та уникнути не вдалося.

Тобто, водій ОСОБА_1 мав право вважати, що водій автомобіля «Volvo» під час руху буде дотримуватися вимог ПДР, водночас і сам вжив заходів щодо уникнення ДТП, шляхом зменшення швидкості.

Зазначене вище вказує на те, що виконання вимог ПДР України з боку водія автомобіля «Volvo» могло запобігти настанню події ДТП і повністю виключити можливість створення дорожньої ситуації, яка призвела в подальшому до настання події ДТП. Тобто, саме недотримання вимог ПДР України ОСОБА_2 знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням події ДТП.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п.п. 12.1, 12.3, 2.3.6 ПДР України, а відповідно і склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН