ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/14377/25

3/522/4968/25

08 вересня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., захисника Лашкевича Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №365480 від 18.06.2025 р., об 11 год. 50 хв. у м. Одесі по пр-ту. Шевченка, 2Б, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом "BMW" НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, не отримував посвідчення водія, повторно протягом року відповідно до постанови ЕНА 4654455 від 04.05.2025 року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовими поясненнями, відповідно до яких він повідомлений про дату та час судового розгляду особисто і через свого захисника - адвоката Лашкевича Д.В. Щодо викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин зазначив, що 18.06.2025 року його знайомий - ОСОБА_2 приїхав до нього, щоб відвети його собаку до ветеринарної клініки "Айболіт" для проведення огляду. ОСОБА_2 є власником автомобілю "BMW" НОМЕР_1 і одного разу вже надав йому свій автомобіль у користування, після чого його було оштрафовано, у зв`язку з чим ОСОБА_3 більше не пускає його за кермо. Близько 11 год. 30 хв., коли вони їхали повз Політехнічного університету, ОСОБА_3 рапотово згадав, що забув вдома свої права. Після чого припаркував автівку, заглушив двигун і поїхав додому за посвідчення водія. Собака залишилась на задньому сидінні, а він пересів за на сидіння водія. Майже через 2 хв. після від`їзду ОСОБА_3 , під`їхала поліцейська машина. "BMW" НОМЕР_1 стояв на місці із ввімкненими аварійними сигналами. Поіцейський одразу сказав, що відносно нього буде складений протокол, тому що його раніше вже штрафували, і опросив надати паспорт. Після чого поліцейський сів до машини разом із паспортом ОСОБА_1 , який в той час вигулював собаку і телефонував ОСОБА_3 . В решті, співробітники поліції надали протокол для підпису, його зміст не роз`яснювали, як і права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник Лашкевич Д.В. звернувся до суду із клопотанням про закритят провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що у даній справі взагалі відсутні беззаперечні та безсумнівні докази винуватості гр-на ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки орган поліції склав матеріали про вчинення адмінправопорушення зовсім іншою особою якимось невідомим гр-ном ОСОБА_1 , що суперечить приписам Інструкції про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 137618).

Крім того, у протоколі невірно зазначено адресу його проживання та наявні розбіжності у зазначенні часу вчинення адміністративного правопорушення. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не дає змоги ідентифікувати автомобіль, який стояв припаркований та не рухався.

Під час судового розгляду захисник Лашкевич Д.В. підтримав доводи свого клопотання і просив його задовольнити.

Дослідивши зміст клопотання, письмові пояснення ОСОБА_1 , а також матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №365480 від 18.06.2025 року, згідно з яким 18.06.2025 р., об 11 год. 50 хв. у м. Одесі по пр-ту. Шевченка, 2Б, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом "BMW" НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, не отримував посвідчення водія повторно протягом року відповідно до постанови ЕНА 4654455 від 04.05.2025 року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху.

До вказаного протоколу долучені:

- довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої протягом року ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідка, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4654455 від 04.05.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- відеозапис.

Вказані документи мають доказове значення для правильної кваліфікації дій особи, проте ніяким чином не доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18 червня 2025 року з огляду на наступне.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, із протоколу та долучених до нього матеріалів убачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з тим у його фабулі зазначено, що "18.06.2025 р., об 11 год. 50 хв. у м. Одесі по пр-ту. Шевченка, 2Б, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом "BMW" НОМЕР_1 ", що суперечить приписам ст. 256 КУпАП та вимогам п. 9. розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені за допомогою інших доказів, які б доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Судом встановлено, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом "BMW" НОМЕР_1 , натомість автомобіль перебуває у нерухомому стані.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведена, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зазначає, що положеннями ч.2 ст.251 КУпАП регламентовано те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи дану справу, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016), в яких Суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених судом обставин, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ч.5 ст. 126, п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Лагода