Справа № 204/6681/25
Провадження № 3-зв/204/3/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Василенко В.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши питання про самовідвід судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіної А.І. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіної А.І. перебуває справа №204/6681/25 (провадження №3/204/1714/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 01 вересня 2025 року судді Приваліхіній А.І. було передано заяву ОСОБА_1 від 26 серпня 2025 року за вхідним №27209/25 та від 27 серпня 2025 року за вхідним №27474/25 про надання копій матеріалів, а також від 26 серпня 2025 року за вхідним №27219/25 про ознайомлення з матеріалами справи. До заяви про надання копій документів ОСОБА_1 , з-поміж іншого, було долучено копії постанови Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по справі №204/6681/25, зі змісту якої вбачається, що нею, як суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра, розглянуто матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказана копія постанови складається з трьох аркушів, у правому кутку кожного з яких міститься штрих-код, зверху над яким зазначено «Чечелівський районний суд міста Дніпра», а знизу цифрове значення «*1532-4866-3007-95*1*1». На останньому аркуші під текстом резолютивної частини міститься підпис від імені судді А.І. Приваліхіна, який їй не належить та на якому стоїть печатка взагалі іншої установи «Судова канцелярія, згідно наказу №173 Державна судова адміністрація України». З огляду на вказані обставини, з метою недопущення існування жодних сумнівів в упередженості судді при розгляді даної справи, суддею Приваліхіною А.І. заявлено самовідвід від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Калістий Ю.П. в судовому засіданні просив задовольнити заявлений суддею самовідвід, оскільки вважає, що суддя Приваліхіна А.І. не може об`єктивно розглянути справу. Крім того, він вважає себе жертвою шахрайських дій з боку невідомих йому осіб та також, на його думку, суддя Приваліхіна А.І. до цього причетна.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, які б передбачали право учасників судового розгляду на відвід судді, а також право і обов`язок судді заявити самовідвід, і унормовували процедуру розгляду відповідних заяв.

Разом із тим, згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Право людини на справедливий суд належить до фундаментальних прав людини у сучасній демократичній державі. Забезпечення справедливого правосуддя, що ґрунтується на верховенстві права, є міжнародним зобов`язанням України на підставі низки міжнародно-правових актів, які ратифіковані Україною і становлять частину національного законодавства. Одним із таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997року (далі Конвенція, ЄКПЛ).

Згідно зі ст.ст.2, 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди під час розгляду справ застосовують як джерела права Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є обов`язковою для виконання.

Стаття 6 ЄКПЛ гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи під час розгляду будь-якого пред`явленого їй кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведене свідчить про те, що підставою для відводу/самовідводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді.

Згідно з цією нормою має бути унеможливлена участь судді в розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву в його неупередженості.

Таким чином, достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що слідчий суддя, суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати зусиль, щоб на думку звичайної розсудливої людини (законослухняної людини, яка, будучи достатньою мірою поінформованою про факти та процеси, що відбуваються, об`єктивно сприймає інформацію та обставини зі сторони) його поведінка відповідала високому статусу посади та не викликала обґрунтованих сумнівів у його доброчесності.

Згідно з практикою ЄСПЛ норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (зокрема, рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22).

З огляду на зазначене, керуючись принципом верховенства права, вимогами ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та загальні засади судочинства, з урахуванням практики ЄСПЛ, під час розгляду заяви судді про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно застосувати за аналогією норми найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликаються сумнів в його неупередженості.

Встановлено, що в провадженні судді Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіної А.І. перебуває справа №204/6681/25 (провадження №3/204/1714/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Судове засідання у вказаній справі було призначено на 03 вересня 2025 року.

26 та 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 до канцелярії Чечелівського районного суду міста Дніпра було подано заяви за вх. №27209 та вх.27477, про надання копій документів зі справи №204/6681/25 (провадження №3/204/1714/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. До даних заяв долучено копії постанови Чечелівського районного суду міста Дніпра від 09 липня 2025 року по справі №204/6681/25 (провадження №3/204/1714/25), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 , як суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра, розглянуто матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова суду містить ознаки підробки.

З огляду на викладене, для уникнення сумнівів щодо неупередженості судді Приваліхіної А.І. в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого суддею Приваліхіною А.І. самовідводу у зазначеній справі про адміністративне правопорушення та передачу справи для визначення іншого складу суду.

Керуючись ст.ст.75, 80-81 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відвести суддю Чечелівського районного суду міста Дніпра Приваліхіну Анастасію Ігорівну від розгляду справи №204/6681/25 (провадження №3/204/1714/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Передати справу про адміністративне правопорушення до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Василенко