Справа № 279/3766/25 провадження №3/279/1220/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355397 від 08.06.2025 що ОСОБА_1 , 08.06.2025 близько 15.24 год. автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 160км. керував транспортним засобом ВАЗ 212140 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Водія відсторонено від керування в порядку ст.266 КУпАП, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що освідування на місці зупинки тарнспорного засобу працівники поліції не пропонували, здійснили обшук в результаті якого нічого знайдено не було, відмовився від проходження освідування, оскільки його було зупинено в робочий час та він їхав здійснювати зрошування полів за допомогою дронів та не міг залишити дороговартісну технику, що могло потягнути за собою звільнення з роботи. Пропонував вирішити питання іншим шляхом, оскільки перебував безвіхідному стані.

Захисник Немировський В.І. заявив клопотаня про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 08.06.2025 року дійсно ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Звертаю увагу, що зупинка транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 була абсолютно безпідставна, а відтак незаконна. Після його зупинки працівник поліції без будь-яких на то причин та об`єктивних пояснень наказав ОСОБА_1 покинути салон автомобіля та вийти з нього, що останній без вагань виконав. В подальшому поліцейський також без будь-яких законних підстав та пояснень наказав ОСОБА_1 надати для огляду транспортний засіб яким він керував, що ОСОБА_1 знову ж таки без вагань виконав. Далі працівник поліції мабуть в силу того, що ОСОБА_1 не чинив ніяких перешкод його свавіллю, розпочав по суті не огляд, а обшук як салону автомобіля так і власних речей ОСОБА_1 . При цьому в ході проведення незаконного обшуку розпочав психологічний тиск на ОСОБА_1 , зокрема: запитувати, що той вживав, коли і чи є в салоні автомобіля якась «пятка». Це чітко зафіксовано на відеореєстраторі поліцейських. Не знайшовши того, чого так прагнув знайти, «страж» закону продовжив свої незаконні дії, зокрема почав оглядати з допомогою ліхтарика, який вмонтований в його телефонний пристрій, очі ОСОБА_1 та констатував, що очі ОСОБА_1 нібито не реагують на світло. І відразу ж в зухвалій формі звинуватив ОСОБА_1 , що той перебуває в стані наркотичного сп`яніння та розпочав пропонувати пройти огляд в медичному закладі на предмет перебування в останнього в стані наркотичного сп яніння. ОСОБА_1 від таких незаконних дій поліцейських був наляканий, хоча поводився адекватно, на всі запитання відповідав та всі вимоги поліцейських виконував. Упродовж всього часу знущань над ним поводився ввічливо. В чому саме поліцейський виявив поведінку, що не відповідає обстановці, залишається не зрозумілим, як для учасників процесу, так і для стороннього спостерігача. Щодо тремтіння пальців рук, то слід відмітити наступне: по перше ОСОБА_1 пояснив, що від того, що його зупинили працівники поліції можливо він і розхвилювався, окрім того він хвилювався втратити роботу, адже саме в цей час він прямував до свого місця роботи і неодноразово про це поліцейським повідомляв. Просив відпустити, адже він, втративши роботу, не матиме змоги годувати сімю. З рештою поліцейські під психологічним тиском домоглися зізнань у ОСОБА_1 , які той дав аби від нього відчепилися. Зокрема повідомив, що за день до цієї події нібито щось курив, але що не повідомив. Також слід звернути увагу на той факт, що упродовж всіх незаконних процедур відносно ОСОБА_1 з боку поліцейських, вони навіть не спромоглися роз`яснити йому його права, зокрема право на захист, ні перед початком своїх незаконних дій, ні в кінці.

В протоколі про адміністративне правопорушення ознаками наркотичного сп`яніння поліцейський визначив звужені зіниці очей які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Жодних із перелічених ознак у ОСОБА_1 не було. Це чітко зафіксовано на відео, яке було зафіксовано з допомогою портативних пристроїв поліцейських та долучено до адмінматеріалів.

Одним із основних доказів винуватості ОСОБА_1 є копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №355397 від 08 червня 2025 року. Даний протокол не може бути належним та допустимим доказом як такий, що складений з грубим порушенням норм чинного законодавства. Однак будь-який документ в присутності ОСОБА_1 не складався та на підпис не пропонувався. Старший сержант поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це підтверджується відеофіксацію з портативних відеокамер поліцейських долученою на диску до матеріалів справи. З викладеного випливає, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , його не було опитано, йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, а отже особа, яка притягується до аміністративної відповідальності, не була ознайомлена з пред`явленим йому звинуваченням належним чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складеного за його відсутності.

Крім того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». Будь-яких підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 08.06.2025 року у поліцейських не було. Отже, дії працівників поліції були незаконні з самого початку від зупинки транспортного засобу до складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 у поліцейського не було, то сама зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Заслухавши ОСОБА_1 та доводи захисника Немировського В.І., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, має бути дотримана процедура складання протоколу та направлення водія для проходження огляду.

Так, порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 17.12.2008№1103 (далі - Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно положень ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2, 7 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

До протоколу долучено відеофайл, з якого вбачається, що дійсно працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та почали проводити огляд автомобіля та власних речей ОСОБА_1 пояснивши, що його зупинено за підставі п.2,3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Після чого, при спілкуванні почали запитувати чи вживав ОСОБА_1 будь які наркотичні засоби на, що останній повідомив, що вживав таблетки щоб не спати. На запитання поліцейського, чому тремтять руки, він повідомив, що хвилюється, оскільки його не щоразу зупиняють працівники поліції. Від проходження освідування відмовився, оскільки він прямував до свого місця роботи, де його чекали. Просив відпусти. При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.

При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.

Разом з тим, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст.33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР України.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч.2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 як вбачається з відеозапису поліцейським було зазначено п.2,3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», однак вказані обставини при дослідженні доказів не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи відсутні жодні докази порушення водієм правил дорожнього руху та з долученого до протоколу відеозапису також не вбачається. Тобто, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ст.19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України (ч. 2).

Згідно зі ст 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленій встатті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, не доведена допустимими та достовірними доказами, отже у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247, 251-252, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посвідчення водія НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом