ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6357/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ),

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 серпня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року № 454/31-00-04-03-04-14 ОСОБА_1 як головний бухгалтер ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), чим порушила п. 250.2 Податкового Кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 як головний бухгалтер ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У судовому засіданні адвокатом Оксимчуком А.О. подано письмові пояснення, він посилався на те, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 21.05.2025, коли ОСОБА_1 погасила сплату екологічного податку, а відтак тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчився 21.08.2025. Оскільки розгляд справи відбувається 28.08.2025, адвокат вважав, що провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Оксимчука А.О., дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року № 454/31-00-04-03-04-14, складений стосовно ОСОБА_1 ; акт про результати камеральної перевірки ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»; копії документів ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, тобто несвоєчасна подача платіжних доручень на перерахування до сплати податків та зборів.

Що стосується доводів адвоката про закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, то суддею такі відхиляються, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення».

Проте, таке визначення для сфери податкових правовідносин містить Податковий кодекс України.

Так, п. 111.5 ст. 111 Податкового кодексу України визначено, що триваюче правопорушення безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

Отже, законодавець надав певним податковим правопорушенням статусу триваючих.

Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП слід рахувати не з 21 травня 2025 року, як вважає адвокат, а з часу виявлення порушення контролюючим органом під час перевірки, яка мала місце 25 липня 2025 року, що зафіксовано в акті про результати камеральної перевірки.

При цьому сам факт прострочення грошового зобов`язання та подальше його погашення не усуває триваючого характеру правопорушення, оскільки перевірка контролюючого органу від 25.07.2025 зафіксувала цей стан невиконання податкового обов`язку у встановлений законом строк.

Відтак, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення обраховується саме з цього дня.

Таким чином, протокол від 12.08.2025 та розгляд справи у суді 28.08.2025 відбулися в межах передбаченого законом строку, що спростовує доводи адвоката.

У справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 163-2, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО