Справа № 496/6072/24
Провадження № 3/496/417/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Бєлого В.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Румянцева О.Г. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123810 від 06.09.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого він 06.09.2024 року о 08 год 17 хв на 452 км + 800 м автодороги сполучення Київ-Одеса керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначена подія була кваліфікована інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області як порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав. При цьому пояснив, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Напередодні ввечері до 17 години він вжив 0,5 л пива, адже знав, що вранці має їхати додому на поминки батька в с. Бондурі Вінницької області. Він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`янінні в медичному закладі, тому що дуже поспішав, адже в його автомобілі знаходилось багато продуктів харчування, які швидко псуються, а йому ще треба було проїхати 350 км. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу інспектор поліції йому не пропонував.

Окрім того, ОСОБА_1 направив до суду письмове пояснення, в якому вказав, що він є військовослужбовцем, та проходить службу у в/ч НОМЕР_2 . 05.09.2024 року командиром частини йому було надано відпустку, пов`язану з необхідністю поїхати додому на помини, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько. В цей день ввечері він випив пляшку пива за вечерею та пішов спати. Зранку 06.09.2024 року, виконуючи прохання матері, він поїхав на ринок «Привоз», де закупив всі необхідні для поминів продукти харчування, включно з рибою, м`ясом, овочами, які швидко псуються, а йому потрібно було довезти їх свіжими додому, а це в с. Бондурі Вінницької області, що становить 350 км шляху. Приблизно о 07 год 30 хв. він виїхав з ринку «Привоз» та вирушив додому трасою «Київ-Одеса». Проїжджаючи блок-пост його зупинив поліцейський, який після нетривалого спілкування сказав, що відчув запах алкоголю з салону автівки. Він відповів, що випив пляшку пива ввечері минулого дня. Після цього поліцейський запропонував йому поїхати до медичного закладу для проходження тесту на алкогольне сп`яніння. На його питання поліцейський повідомив, що найближчий заклад знаходиться в м. Одесі. Розуміючи, що вся ця процедура займе не менше трьох-чотирьох годин, а автомобіль стоятиме під сонцем, він пояснив поліцейському, куди він їде, з якою метою та що везе, а тому попросив його провести огляд на стан сп`яніння безпосередньо на блок-посту. Поліцейський відповів йому, що така можливість відсутня і сказав, що він ( ОСОБА_1 ) може відмовитись від проходження огляду. При цьому поліцейський повідомив йому, що він складе відносно нього протокол за відмову від проходження огляду, та запевнив, він ( ОСОБА_1 ) зможе довести в суді свою невинуватість і суд скасує вказаний протокол. На прохання поліцейського він проїхав десять метрів, де на нього чекав інший поліцейський, який склав відносно нього усі документи. Він (другий поліцейський) також запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився. Після консультації з адвокатом, він зрозумів, що поліцейські ввели його в оману, склавши відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що дорівнює перебуванню в такому стані з аналогічною відповідальністю. Наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння йому не роз`яснили, хоча повинні були, а він їх не розумів. Зі всією відповідальністю заявляє, що 06.09.2024 року під час керування автомобілем він не був в стані сп`яніння і відмовився пройти огляд в медичному закладі, не розуміючи наслідків такої відмови, а поліцейські скористалися його юридичною необізнаністю та склали протокол, який для нього має вкрай негативні наслідки. Просить суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Румянцева О.Г. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного або алкогольного). Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити (а в силу ст. 255 КУпАП і довести) одночасно дві обставини: керування транспортним засобом та перебування у стані сп`яніння (наркотичного або алкогольного). Відтак, автомобіль Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 мав бути зупинений інспектором патрульної поліції, тобто до цієї зупинки даний автомобіль повинен був знаходитись в русі. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу, а сам транспортний засіб не рухається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутній. Водночас, із відеозапису, долученого до матеріалів справи, який розпочинається о 08:17:26 годині вбачається, що автомобіль Honda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у нерухомому стані з заглушеним двигуном, а тому в складі адміністративного правопорушення відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення. Окрім того, як вбачається із вказаного вище відеозапису, поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати на огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарню, на що ОСОБА_1 відмовився, проте поліцейський, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому ОСОБА_1 на питання чи вживав він алкогольні напої відповів: «пив пиво вчора». З огляду на наведене, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На окрему увагу суду заслуговує і причина відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Так, ОСОБА_1 , будучи військовим, отримав право на відпустку у зв`язку з поминами батька. Зранку ОСОБА_1 на ринку «Привоз» купив усі необхідні продукти та вирушив додому в с. Бондурі Гайсинського району Вінницької області, плануючи довезти всі продукти свіжими. Розуміючи, що за час, який буде витрачений на доставлення його до медичного закладу (в м. Одесу) продукти, а особливо риба зіпсуються, ОСОБА_1 про це повідомив поліцейського, на що останній відповів, що ОСОБА_1 має право відмовитись від проходження огляду у медичному закладі. Поліцейські «просто» складуть протокол про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 «просто» все пояснить суду. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що він готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак поліцейським було відмовлено в цьому. Також захисник зазначає, що поліцейський, в порушення вимог Інструкції № 1452/735, Порядку № 1103 та Інструкції з оформлення матеріалів № 1395, не склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до спеціалізованого медичного закладу, як наслідок, ОСОБА_1 таке направлення не вручалось, не оголошувалось та жодним іншим чином до його відмова до доводилося. Відтак, і в цій частині поліцейським порушено вимоги Інструкції. Окрім вищевказаного, захисник наголошує на тому, що чіткого та однозначного пояснення ОСОБА_1 поліцейським того, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку така відмова розцінюється сама по собі, як керування транспортним засобом у стані сп`яніння, внаслідок чого складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за яке передбачено суворе покарання не було. Із відеозапису, наявного в матеріалах справи, не вбачається, що поліцейським сумлінно виконано свій обов`язок щодо роз`яснення ОСОБА_1 права давати пояснення, зокрема, шляхом зазначення заперечень саме в протоколі власноруч. Таким чином вбачається, що відповідні службові особи не сприяли реалізації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного права на надання пояснень та заперечень у протоколі. Отже, слід констатувати, що ОСОБА_1 не розумів наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а поліцейським ці наслідки роз`яснені не були. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123810 вказано, що ОСОБА_1 мав наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. При огляді відеозапису стороною захисту встановлено, що очевидних жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав. Так, вимова ОСОБА_1 чітка, спокійна, пальці рук не тремтять, що спростовує його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Підсумовуючи наведене захисник вважає, що в матеріалах справи немає належних, достовірних та достатніх доказів, як керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і знаходження ОСОБА_1 в стані сп`яніння чи хоча б з ознаками сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, так як лише називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до інших норм кодексу та підзаконних актів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться в вину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно положень п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Із дослідженого судом відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, проте поліцейським, в порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що вживав пиво вчора ввечері.

Таким чином, з урахуванням змісту відеозапису камери поліцейського, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже поліцейським було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд відхиляє, оскільки вони спростовуються як усними, так і письмовим поясненнями самого ОСОБА_1 , який не заперечував, що саме він керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так само суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що направлення, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 не вручалось, не оголошувалось та жодним чином до його відомості не доводилось, що свідчить про порушення працівниками поліції вимог Інструкції, оскільки положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду.

Щодо посилання сторони захисту про те, що з відеозапису у ОСОБА_1 не вбачається ознаки алкогольного сп`яніння, то суд зазначає, що аналіз п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, дає змогу стверджувати, що працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння, а тому суд не може втручатися в аспекти внутрішнього переконання працівників поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в частині виявлення ознак такого сп`яніння, а тому вказане посилання захисника є неспроможним.

Інші доводи сторони захисту суд до уваги не приймає, адже вбачаючи порушення поліцейським порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю саме з цієї підстави.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що поліцейським порушено порядок проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра