Провадження №: 3/752/7156/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

29.07.2025 о 14 год 23 хв. у м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1, гр. ОСОБА_1 в магазині Зара здійснила крадіжку товару, а саме дві футболки вартістю 1497 грн без ПДВ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечувала, пояснила, що поклала футболки у свою сумку та забула сплатити, умислу красти товари у неї не було.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частина 2 статті 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дрібне викрадення чужого майна, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП, має місце тоді, коли суб`єкт правопорушення діючи з прямим умислом і корисливою метою, здійснив таємне викрадення чужого майна, вартість якого перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, отже неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, а 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 757 гривень.

Вина ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні встановлена дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 544660 від 27.07.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, та який підписаний ОСОБА_1 власноручно;

- актом проведення інвентаризації від 27.07.2025, відповідно до якого виявлена нестача товарів загальною вартістю 1497 грн;

- розпискою про отримання директором магазину «ЗАРА» від слідчого речей;

- заявою про вчинення правопорушення директора магазину «ЗАРА» ОСОБА_2 ;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- відеозаписом, наявним у матеріалах справи, яким зафіксовано подію вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушниці, ступеню її вини, а також з урахуванням характеру вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 51 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушниці будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 2 ст. 51, 284, 287,294, 303, 307,308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко