Справа №584/1444/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 33/816/375/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що він, будучи військовослужбовцем, солдатом, військової частини НОМЕР_1 , 02 листопада 2024 року близько 19 год. 30 хв., в умовах особливого періоду, перебував на тимчасовій території військової частини у стані алкогольного сп`яніння. Своїми умисними діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172- 20 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172- 20 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, як вказує апелянт, суддя допустив однобічне та неповне з`ясування обставин справи та не врахував, що його обвинувачення у вчиненому правопорушенні ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який є апелянтом, був повідомлений завчасно у передбачений Законом спосіб, однак, для участі у судовому засіданні у визначений день та час не з`явився, причини такої неявки не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату чи про його проведення виключно у їх присутності не надсилав.

З врахуванням вказаного, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність апелянта - ОСОБА_1 , а тому, перевіривши матеріали вказаної справи та доводи поданої останнім апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції було дотримано в повному обсязі, а висновок щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, з таких підстав.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, та який діє і на даний час.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, та тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, була встановлена суддею з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення КИС №405, який відповідає вимогам чинного законодавства, складений уповноваженою особою та в якому розкрито обставини вчиненого правопорушення, висновку лікаря №216 від 02 листопада 2024 року, згідно якого у зазначений день останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, копії його військового квитка, а також рапорту начальника групи психологічного супроводу та відновлення ОСОБА_2 .

Вказані докази були зібрані у передбаченому законом порядку, оцінені та проаналізовані суддею, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначав про те, що не заперечує щодо вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, свою вину визнає в повному обсязі і просить сильно не карати.

При цьому, висловлюючи незгоду з прийнятим судовим рішенням, апелянт лише перелічує статті закону, які, на його думку, було порушено суддею суду першої інстанції, а саме, ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП і взагалі не зазначає, що саме свідчить про те, що при розгляді даної справи не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано всі її обставини, та у зв`язку з чим висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є помилковим.

Тобто, обґрунтованих доводів, які б вказували на безпідставності складання відносно ОСОБА_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення та незаконність притягнення останнього до адміністративної відповідальності, апелянтом не наведено, і обставин, які б слугували підставою для закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, про що він просить в у поданій апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду даної справи встановлено не було.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн 00 коп. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.