ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2278/25 Справа № 932/4089/25 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Віхрова О.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Дніпра від 01 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Віхрова О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Дніпра від 01 серпня 2025 року ОСОБА_1 14 березня 2025 року о 23.40 год. на вулиці Харківській, 2 у місті Дніпрі керував транспортним засобом мотоциклом Honda Shadow 400, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, встановленого на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер 1,51 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Віхров О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію повного тексту постанови від 01 серпня 2025 року було отримано 08 серпня 2025 року, по суті просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що з відеозапису, наявного в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказав, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення, а також в матеріалах справи відсутні докази порушень ПДД України ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 08 серпня 2025 року, а тому з огляду на той факт, що для подання апеляційної скарги необхідний значний проміжок часу для її підготовки, зокрема і наявність повного тексту судового рішення, дану обставину слід вважати належною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 1,51 проміле, заперечень щодо результатів огляду немає; тестуванням до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 1,51 проміле; відеозаписом з бодікамери поліцейського; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, рапортом поліцейського, відповідно до якого було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а також відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою драгера, останній пройшов у відповідності до вимог КУпАП огляд на стан сп"яніння та у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому жодних заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом ОСОБА_1 не заявляв.

Крім того, з відеозапису вбачається, що при зупинці транспортного засобу співробітником поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 причину зупинку.

Доводи апеляційної скарги про відсутність причини зупинки транспортного засобу є безпідставними та повністю спростовуються відеозаписами та іншими доказами по справі, де працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено причину зупинку керування транспортним засобом керування мотоциклом без покажчиків повороту, встановлено особу водія ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, що рапорт працівника поліції не може бути доказом, то вони можуть мати місце, але в тому випадку коли рапорт суперечить матеріалам справи. В даному випадку рапорт працівника поліції не суперечить матеріалам справи, а навпаки, викладені в ньому обставини узгоджуються з іншими доказами та доповнюють їх, тому відповідно до ст. 251 КУпАП, рапорт є належним та допустимим доказом.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захиснику Віхрову О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Дніпра від 01 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Віхрова О.В. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Дніпра від 01 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот