ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1415/25 Справа № 227/2577/24 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю адвоката Харчука О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Рвачова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 13.08.2024 року приблизно о 19-45 год. за адресою: Донецька область, с. Ганнівка, траса Т05-14 9 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 підтверджується тестом № 762 від 13.08.2024 року спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотестер Драгер Alcotest 6810 ARHK 0400, результат 1,80% проміле.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

На вказану постанову суду адвокат Рвачов О.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що відеозапис не є безперервним, а тому недопустимий; висновки алкотестеру недопустимі, оскільки його застосування незаконне; в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту керування транспортним засобом. Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити або не застосовувати в якості додаткового покарання позбавлення права керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Харчука О.П., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 111746 від 13.08.2024 року (а.с. 1);

- роздруківкою з газоаналізатору Драгер (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким погодився ОСОБА_1 (а.с. 3);

- рапортом поліцейського Бараніна І. (а.с. 4);

- фотокопіями посвідчення водія із застосунку «Дія» та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5);

- фотокопією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 6);

- відеозаписом подій 13.08.2024 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями, повинні знати ПДР та їх дотримуватися.

Так, п. 2.9а ПДР встановлено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами, неухильно дотримуватись цього пункту.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати.

Ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ані Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ані Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Посилання апеляційної скарги щодо незгоди сторони захисту з діями поліцейських є безпідставними, адже в ході апеляційного розгляду не надано доказів визнання дій працівників поліції протиправними/відомостей про повідомлення про підозру чи направлення до суду обвинувального акту за фактом перевищення службових обов`язків поліцейськими при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу з дотриманням вимог Інструкцій проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 за добровільною згодою ОСОБА_1 з застосуванням засобів відеофіксації, за результатами проведення якого зафіксовано перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських пройти медичний огляд в медичному закладі відповів відмовою, не заявляв клопотання про відібрання біологічного матеріалу для проведення розгорнутого аналізу біохімічного середовища, а тому доводи щодо недопустимості доказу у виді результатів застосування газоаналізатору є безпідставними.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, встановлено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Зазначена інформація також вказана і в листі в.о. заступника генерального директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 28-10/60 від 04.04.2017 року.

Окрім того, порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 13.07.2016 року № 1161.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу І цього Порядку формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі ДП «Укрметртестстандарт») шляхом внесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них.

ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті. Інформація в Реєстрі є відкритою і загальнодоступною та розміщується у форматі, придатному для роздрукування.

З відомостей із зазначеного Реєстру вбачається, що на сьогодні газоаналізатори Alcotest…, Interlock…, виробництва Drager Safety AG Co… мають сертифікат перевірки типу UA.TR.001 101-17, виданий 05.10.2017 року, та який має строк дії до 05.10.2027 року. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований поліцейськими під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, дозволений МОЗ, має сертифікат перевірки зі строком дії до 2027 року та є спеціальним технічним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить всю процедуру проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними з огляду на таке. Так, ст. 266 КУпАП передбачає два варіанта фіксації проходження огляду на стан сп`яніння: за участю двох свідків та/або безперервна фіксація. При цьому КУпАП не визначає тривалість безперервної фіксації. За таких обставин, на думку суду безперервна фіксація проходження водія огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу від початку роботи газоаналізатору, до встановлення результату огляду на його екрані. В даній справі про адміністративне правопорушення, поліцейськими зафіксовано процедуру продуття газоаналізатору від початку до кінця, та відеофіксацію результату, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, поліцейські виконали вимоги ст. 266 КУпАП щодо безперервної фіксації, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Поліцейський при розгляді справи про адміністративне правопорушення наділений правом, а не обов`язком відсторонювати від керування водія транспортного засобу, оскільки відсторонення від керування в розумінні КУпАП є заходом забезпечення адміністративно-деліктної справи та застосовується на вибір поліцейського.

Посилання апеляційної скарги відносно того, що оскільки ОСОБА_1 є військовим, то до нього повинна застосовуватись процедура, передбачена ст. 266-1 КУпАП є безпідставні, адже на час вчинення протиправних дій ОСОБА_1 був водієм в розумінні КУпАП, а саме керував транспортним засобом, в той же час по процедурі, передбаченій ст. 266-1 КУпАП передбачено проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які несуть службу.

ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції під час руху в цивільному порядку, а не на бойовому завданні, тож не виконував жодного бойового завдання або розпорядження.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскільки ОСОБА_2 є військовим, то до нього повинна застосовуватись процедура, передбачена ст. 266-1 КУпАП є безпідставними, адже на час вчинення протиправних дій ОСОБА_2 був водієм в розумінні КУпАП, а саме керував транспортним засобом, в той же час по процедурі, передбаченій ст. 266-1 КУпАП передбачено проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які несуть службу. ОСОБА_2 зупинений працівниками поліції під час руху в цивільному порядку, а не на бойовому завданні, тож не виконував жодного бойового завдання або розпорядження.

Крім того, згідно ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Посилання сторони захисту щодо необхідності пом`якшення відповідальності шляхом застосування аналогії зі ст. 69 КК України в частині можливості не застосовувати до правопорушника стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції вважає не можливим застосувати в даній справі про адміністративне правопорушення виходячи із такого.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ст. 130 КУпАП встановлено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, даний Закон передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд констатує, що правопорушення, пов`язані з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, мають підвищений суспільний інтерес, та останні зміни до законодавства, як кримінального, так і у справах про адміністративні правопорушення лише посилюють відповідальність винуватих осіб, а тому, на переконання суду, підстав для звільнення особи, що вчинила адміністративне правопорушення від стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не вбачається.

Такий вид адміністративного стягнення відповідає завданням КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Рвачова О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова