Справа № 308/2234/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 рокугромадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрито.

Відповідно до постанови суду, 05.02.2025 о 13:11 в м. Ужгород, вул. Баб`яка, 7/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з НОМЕР_1 , під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення в припаркований автомобіль Mercedes Benz AO3710HI, водій якого ОСОБА_2 . Вказано про порушення вимоги п. 13.1 ПДР України. Дії водія кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки його вина є не доведеною, транспортним засобом 05.02.2025 він не керував. Зазначає, що всі свідки події факт керування з його боку транспортним засобом заперечували та спростовували, тобто його вина є не доведеною, на що не звернув увагу суд першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представник-адвокат Співак О.М. та потерпілий ОСОБА_3 не з`явилися, однак адвокат Співак О.М. направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із службовою зайнятістю.

Судом відхилене заявлене клопотання, оскільки судовий розгляд справи за клопотаннями захисника уже відкладався. Крім того, враховуючи тривалий час перебування справи в провадженні суду апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість перегляду постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, за відсутності учасників судового провадження.

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (справа №3236/03 від 03.04.2008), у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності правопорушника чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.п. 13.1 ПДР України.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 05.02.2025 о 13:11 в м. Ужгород, вул. Баб`яка, 7/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з НОМЕР_1 , під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення в припаркований автомобіль Mercedes Benz AO3710HI, водієм якого був ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239136 від 05.02.2025 в якому викладені обставини правопорушення; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239162 від 05.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністравтиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.02.2025, з якої вбачається розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, механічні пошкодження транспортних засобів; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4011223 від 05.02.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП; розпискою про залишення транспортного засобу на зберігання; письмовими поясненнями ОСОБА_2 про обставини ДТП; поясненнями ОСОБА_4 про перебування в машині в момент наїзду і удар з боку в авто; витягом з ІПНП, довідкою про наявність посвідчення водія, диском із записом з нагрудної камери поліцейського, та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, так, як наявні у справі докази, не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальності за цією нормою закону підлягають учасники дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що до відповідальності за цією нормою підлягають лише учасники дорожнього руху, які допустили порушення Правил дорожнього руху, які є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Пункт 13.1 ПДР України визначає необхідність дотримання безпечної дистанції та інтервалу між транспортними засобами. Водій повинен враховувати швидкість руху, дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортного засобу, щоб забезпечити безпеку.

Отже, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких останній не мав будь-яких об`єктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому його доводи в апеляційній скарзі про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, хто саме був водієм та для чого саме він прибув до місця ДТП, тому таку позицію ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає способом захисту та спробою уникнути від адміністративної відповідальності.

Отже, твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що постанова суду єнезаконною та необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Співак О.М. не спростували вищевказані твердження та не надали належних доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції.

Щодо заявленого клопотання захисником-адвокатом Співаком О.М. про виклик та допит свідка ОСОБА_4 , то апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 05.02.2025 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень. Крім того, захисником в клопотанні не обґрунтовано належним чином, які нові дані може надати свідок під час апеляційного перегляду, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, і дійшов висновку про його малозначність, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Зокрема, суду надано розписку ОСОБА_3 , власника автобуса НОМЕР_2 про те, що до ОСОБА_1 ніяких претензій не має, всі витрати по ремонту даного авто відшкодовані, інші суспільно небезпечні наслідки відсутні. Тож, суддя місцевого суду правильно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддя правильно встановив фактичні обставини справи та, належним чином обґрунтувавши своє рішення, правильно кваліфікував дії правопорушника за ст. 124 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено,а відтак апеляційний суд доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага