ПОСТАНОВА

іменем України

05.09.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та захисника Бутова М.Л.,

УСТАНОВИВ:

13.07.2025 о 13:45 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Солончакова, буд. 69, керувала транспортним засобом «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона, керуючи транспортним засобом «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_3 , їхала з дачі, переплутала поворот та звернула на дорогу з одностороннім рухом, після чого зупинилася. В цей момент назустріч їхали працівники поліції, які зупинилися біля неї. Працівники поліції в ході спілкування висловили сумнів щодо її поведінки, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Проте її поведінка була обумовлена тим, що у неї був важкий психічний стан через загибель чоловіка та сина. Крім того, її вдома чекала дитина і вона не могла проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння саме в цей момент, тому вона відмовилася від проходження огляду, поїхала додому, забрала дитину та з нею поїхала до лікарні, де самостійно пройшла огляд на стан сп`яніння, висновок негативний.

Захисник Бутов М.Л. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки:

- у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння;

- ОСОБА_1 особисто не надали направлення для проходження огляду, яке також відсутнє в матеріалах справи;

- в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав би містити встановлені ознаки сп`яніння;

- ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду, оскільки її дитина була з нянею.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Бутова М.Л., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390318 від 13.07.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис у протоколі. Зі змісту протоколу слідує, що 13.07.2025 о 13:45 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Солончакова, буд. 69, керувала транспортним засобом «Subaru Outback», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- рапортом поліцейського про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог знаку 4.1;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що вона їхала по зустрічній смузі руху. В ході спілкування поліцейські вбачати у водія ознаки наркотичного сп`яніння, через що працівник поліції запропонував водію пройти медичний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомила, що в неї загинув чоловік та син, вона нікуди не хоче їхати, що їй потрібно їхати до доньки та запитала у працівників поліції: «Що ви від мене хочете?». На що працівник поліції повідомив: «Поїхати до лікарні, щоб дізнатися чи перебуваєте ви в стані наркотичного сп`яніння». Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у неї є ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки її поведінка не відповідає обстановці. На це ОСОБА_1 відповіла: «Давайте вирішимо проблему. Складайте протокол». ОСОБА_1 повідомила, що їй «Боляче адськи через загибель сина, якому мало виповнитися 25 років». ОСОБА_1 було роз`яснено, що якщо вона себе тривожно почуває, їй не потрібно сідати за кермо та керувати транспортним засобом. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що оскільки вона відмовляється їхати до лікарні, у відношенні неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та в подальшому вона буде відсторонена від керування. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 була ознайомлена.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 та позиції захисника про наявність підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі доводи необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

У зв`язку із викладеним слід зазначити, що доводи ОСОБА_1 та її захисника про те, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, а отже й відсутність законних підстави для проведення огляду, спростовуються матеріалом відеозапису, на якому ОСОБА_1 зафіксована поведінка водія, що не відповідає обстановці.

Зокрема, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухалася по вулиці з одностороннім рухом, що є грубим порушенням Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим згідно рапорту поліцейського відносно неї складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, через порушення приписів дорожнього знаку 4.1. Водій ОСОБА_1 підтвердила, що її психічний стан не є звичайним, через загибель сина та чоловіка. Отже відомості про те, що поведінка водія ОСОБА_1 була не стандартною, тобто не відповідала обстановці, є об`єктивними. Крім того, відеозаписом зафіксована підвищена жвавість водія, що також є ознакою наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вимога поліцейського щодо виконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху була обґрунтованою і законною, проте водій ОСОБА_1 безпідставно та необґрунтовано її не виконала.

Слід критично оцінювати доводи ОСОБА_1 та її захисника про те, що підставою не проходити огляд на стан сп`яніння був важкий психічний стан водія через загибель сина та чоловіка та через те, що донька ОСОБА_1 перебувала вдома з нянею. Такі доводи водія та його захисника суперечать приписами п.п. б) п. 2.9 Правил дорожнього руху, який водієві забороняє керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

Водій, почавши рух на автомобілі, несе повну відповідальність за свої дії та не звільняється від виконання жодного пункту Правил дорожнього руху. Тому, якщо водій ОСОБА_1 мала такий стан психічного здоров`я, який не дозволяв їй керувати автомобілем, що в даному випадку призвело до руху по зустрічній смузі, відповідно вона не мала права починати рух автомобіля. Прийнявши рішення керувати автомобілем, водій ОСОБА_1 взяла на себе всю відповідальність за наступні свої дії, відповідно вона повинна була виконати вимогу п. 2.5 Правил дорожнього руху. У зв`язку із чим доводи захисника про те, що водій ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду, оскільки її дитина була з нянею, є також явно необґрунтованими та не узгоджуються з приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника про те, що водію ОСОБА_1 особисто не було надано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, яке також відсутнє в матеріалах справи, суддя вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, огляд водія в закладі охорони здоров`я за відсутності поліцейського в розумінні п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, не передбачений, оскільки такий огляд не буде забезпечувати достовірність результатів, тому вважається недійсним, відповідно позиція водія ОСОБА_1 та її захисника про те, що ОСОБА_1 мала право для самостійного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не ґрунтується на вимогах законодавства. Працівники поліції не зобов`язані були надавати водію направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд у випадку виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху проводиться виключно в присутності поліцейського.

Те, що працівники поліції не долучили направлення до справи, в даному випадку не може свідчити про порушення процедури збору доказів або свідчити про порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилася виконувати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, її поведінка згідно переглянутого відеозапису не відповідала обстановці, що було обґрунтовано розцінено поліцейськими, як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння. За таких обставин відсутність у справі направлення на огляд водія на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я не може вказувати на відсутність з боку водія порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також слід зазначити, що наявність направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є для уповноваженого лікаря підставою провести огляд водія на стан сп`яніння у строки, визначені ч. 4 ст. 266 КУпАП, тобто в обов`язковому порядку та за рахунок бюджету закладу охорони здоров`я. Відповідно таке направлення є обов`язковим для вручення поліцейським лікарю відповідного закладу охорони здоров`я у випадку, якщо особа погодилася пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, зважаючи і на те, що кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Однак водій ОСОБА_1 не бажала проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського, а згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП не тільки огляд у закладі охорони здоров`я, але і складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За таких обставин долучений захисником висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2025, не може бути визнаний допустимим доказом по справі, оскільки огляд ОСОБА_1 було проведено 13.07.2025 о 18:00 годині, тобто поза межами двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду та за відсутності поліцейського, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, у зв`язку із чим даний висновок, з огляду на положення ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недопустимим доказом у справі.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав би містити встановлені ознаки сп`яніння, суддею не приймаються, оскільки у відповідності до п. 12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому згідно п. 7 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення їй адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , яка не працює, отримувала посвідчення водія, зважаючи на ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати нею штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко