Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/445/25
Провадження № 3/506/284/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Осокіна С.Ю. у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2025 року о 19:49 год. на вул. Зоряна в селищі Окни Подільського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував т/з «OPEL VIVARI», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «ARLJ-0442». За результатами перевірки складеного тесту «Драгер» №332 від 21.05.2025 року вміст алкоголю склав 0,27 проміле, і таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і повідомив, що 21 травня 2025 року він керував т/з «OPEL VIVARI», д.н.з. НОМЕР_1 і його зупинили працівники поліції, не повідомивши про причину зупинки . В ході спілкування поліцейський повідомив йому, що він знаходиться у розшуку за поданням ТЦК, після чого поліцейський чомусь запідозрив ,що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Він був дуже наляканий інформацією про його перебування у розшуку і тому, знаючи, що він не вживав спиртні напої, погодився на огляд на стан сп`яніння. Він продув Драгер, при цьому пожартував, що випив, а поліцейський сказав йому ,що є невелике перевищення норми - не то 0,27, не то 0,3 проміле. Він був у шоці від цього результату, підписав все , що надав йому поліцейський . Але він не погоджується з результатом ,так як в той день він не вживав алкоголю.

Крім того, представництво інтересів ОСОБА_1 здійснював адвокат Осокін С.Ю., який приймав участь у судових засіданнях.

У судовому засіданні адвокат Осокін С.Ю. заявив клопотання про закриття провадження, вважаючи, що відеодокази, які додані до справи, здобуті з порушенням вимог п.9 ч.1 ст. 31, ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», а також вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, так як відеозйомка не велась безперервно, а тому відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП вказані відеодокази є недопустимими доказами і їх застосування при вирішенні даної справи неможливе. Крім того, адвокат наголошував на необхідності електронного цифрового підпису особи, яка здійснювала запис, чи особи, яка робила копію відео та фото. При цьому він зазначив, що відсутність запису про серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення в чеку від пристрою Alkotest 6820 «ARLJ-0442», ставить під сумнів, чи саме до цієї справи відноситься вказаний чек. Крім того, зазначив, що на відео, яке , на його думку , є недопустимим доказом, немає зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який не підписаний поліцейським, є ознакою нікчемності цього документу. Крім того, просив урахувати ймовірну похибку приладу «ARLJ-0442», яка може складати приблизно від 0 до 0,04 проміле, посилаючись на свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки /а.с.29/. Посилаючись на ст. 8 п. 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, якою визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом, таким чином, наголосив, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Також наголосив, що ОСОБА_1 заперечував вживання спиртних напоїв, а показник приладу Alkotest після проведення огляду об`єктивно не було видно на відео.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_2 , позицію адвоката Осокіна С.Ю., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, ч.1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №337642 від 21.05.2025 року за ст.130 ч.1 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 , де у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», зазначено: «відмовився надавати пояснення». Крім того, в графі «тимчасово вилучені документи» зазначено вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_2 . Окрім того, в графі «тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» зазначено серія НОМЕР_3 /а.с.1/.

До протоколу долучено результат тестування ОСОБА_1 на алкоголь, яке проводилось за допомогою приладу Alcotest 6820, «ARLJ- 0442», 21.05.2025 року о 19:59 год., тест № 332, результат тесту 0,27 ‰, який підписаний ОСОБА_1 /а.с. 2/.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Drager Alcotest 6820, прилад «ARLJ-0442», результат огляду становить - 0,27 ‰, що підтверджується відповідною відміткою в документі та особистим підписом ОСОБА_1 , який підтверджує згоду з результатом огляду /а.с.3/.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі від 21.05.2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП /а.с.4/.

Крім того, відповідно до довідки інспектора СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року не притягувався. ОСОБА_1 значиться серед осіб, які отримували посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 22.05.2007 року /а.с.5/.

На відеозаписі, долученому до протоколу, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «OPEL VIVARI», д.н.з. НОМЕР_1 , 21.05.2025 року, а також проведення працівниками поліції його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 «ARLJ-0442» за згодою останнього. Під час огляду результат тесту 0,27 ‰ був чітко озвучений працівником поліції, з чим ОСОБА_1 погодився, пояснивши на відео, що перед цим вжив два ковтки пива /а.с.7/.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що зібрано, надано та досліджено достатньо доказів того, що 21 травня 2025 року о 19:49 год. на вул. Зоряна в селищі Окни Подільського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував т/з «OPEL VIVARI», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно складеного тесту «Драгер» №332 від 21.05.2025 вміст алкоголю склав 0,27 проміле, і таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксованих у належній процесуальній формі, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин приходжу до висновку, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 , є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і, враховуючи обставини справи та особу правопорушника, вважаю, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи адвоката Осокіна С.Ю. суддею відхиляються, виходячи із такого.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою Національної поліції України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №337642 від 21.05.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу /а.с.1/.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки ,передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будьяких пояснень, заперечень ОСОБА_1 щодо складання протоколу не зазначив, підписавши його.

При цьому інформації щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників Національної поліції, як і будь-яких заперечень чи зауважень проти складання протоколу або проти обставин, викладених в протоколі, суду не надано.

Крім того, до протоколу серії ЕПР1 №337642 від 21.05.2025 року долучено диск з відеозаписами від 21.05.2025 року, який був досліджений у судовому засіданні. Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис подій складені й здійснені в один і той самий час та місці, що підтверджується автоматичною фіксацією дати і часу на відеозаписі.

Посилання захисника на відсутність електронного цифрового підпису працівника поліції та безперервності запису не приймаються до уваги, оскільки жодна норма Закону України «Про Національну поліцію» (ст.31, ст.40) чи Інструкції №1026 МВС України від 18.12.2018 року не містить вимоги про обов`язкове накладення ЕЦП на відеозаписи чи їх безперервну тривалість. При цьому встановлено, що відеофіксація правопорушення здійснювалась безперервно, а поділ на кілька файлів стався лише під час технічного завантаження матеріалів на цифровий носій, при цьому розривів у хронології запису не зафіксовано, що підтверджується автоматичною фіксацією часу на відео.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справах про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, зокрема відеозаписи, що дозволяють встановити наявність чи відсутність правопорушення. Відеозапис, досліджений судом, не викликає сумнівів у достовірності та автентичності, а тому визнається належним і допустимим доказом, який оцінюється в сукупності з іншими матеріалами справи.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення» зазначено тест №332 здійснений приладом Alkotest 6820 «ARLJ-0442», яким проводився огляд 21.05.2025 року та результат проведення огляду, який становить 0,27 ‰.

Доводи захисника про те, що у корінці результату Drager Alkorest відсутня пряма прив`язка до матеріалів справи, суддею відхиляються, оскільки саме протокол містить дані щодо номера тесту складеного приладом Alkotest 6820 «ARLJ-0442» та часу проведення огляду, що унеможливлює ототожнення даного результату з будь-яким іншим випадком. Таким чином, зазначені дані підтверджують, що результат огляду отримано у рамках даного адміністративного провадження, і він є належним та допустимим доказом у справі.

Посилання захисника на положення п. 5 ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року суддя не приймає до уваги , оскільки зазначена Конвенція не встановлює єдиного обов`язкового для всіх держав допустимого рівня алкоголю, а передбачає необхідність закріплення відповідних норм у національному законодавстві.

В Україні згідно п.7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 встановлено, що стан алкогольного сп`яніння встановлюється у разі наявності цифрового показника більше 0,2 ‰ алкоголю в крові. У даному випадку приладом Alcotest 6820 «ARLJ-0442» зафіксовано результат 0,27 ‰, який навіть з урахуванням свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки з допустимою похибкою ±0,04 ‰ у будь-якому разі перевищує передбачену законодавством норму (0,2 ‰) та становить щонайменше 0,23 ‰, що свідчить про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо відсутності підпису поліцейського на акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , то у вказаному акті рукописним текстом повністю зазначена посада, звання , прізвище, ім`я та по батькові поліцейського. При цьому відсутність безпосередньо підпису вказаної особи жодним чином не впливає на стан , у якому на момент огляду перебував ОСОБА_1 . До того ж , на думку судді, вказаний акт необхідний у випадку проведення огляду на стан сп`яніння без проведення процедури відеофіксації, і саме тому у бланку вказаного акту міститься графа «Свідки». Огляд же ОСОБА_1 проводився з відеофіксацією і тому наявність вказаного акту не є необхідним доказом по справі.

Що стосується того , що показник приладу Alkotest після проведення огляду об`єктивно не було видно на відео, то поліцейський після проведення огляду озвучив, що результат складає 0,27 проміле, ОСОБА_1 не оспорював результат, погодився з ним та підписав як протокол , так і чек з результатами огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів . Більше того, у судовому засіданні він підтвердив, що йому було відомо про результат огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання адвоката щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не приймається до уваги, так як підставою для пропозиції поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння стало наявність запаху алкоголю з порожнини рота останнього, що зафіксовано на відеозапису , та апріорі не може бути перевірено у судовому засіданні при перегляді відеозапису, як і почервоніння очей.

Показання свідка ОСОБА_2 про те, що він працював разом з ОСОБА_1 з 13 -15 год до моменту зупинки останнього поліцейськими і в цей період той не вживав спиртних напоїв і не мав ознак алкогольного сп`яніння не беруться судом до уваги, так як невживання ОСОБА_1 алкоголю у вказаний період не означає про невживання останнім алкоголю до вказаного часу, а суб`єктивна думка свідка ОСОБА_2 про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 суперечить доказам, наданим особою ,уповноваженою на складання протоколу.

За таких обставин суддя приходить до висновку , що невизнання ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні є лише способом захисту та бажанням уникнути адміністративної відповідальності.

Тому у задоволенні клопотання адвоката Осокіна С.Ю. про закриття провадження по праві у зв`язку із відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , яке було підтримано ОСОБА_1 ,слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /РНОКПП НОМЕР_4 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. /сімнадцять тисяч/, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015001, Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код ЄДРПОУ отримувача 37607526, призначення платежу: 21081300, ЕПР1 №337642, ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_4 / судовий збір в сумі 605,60 грн. в доход держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови оголошено 04.09.2025 року о 16.50 год.

Суддя Чеботаренко О. Л.