Справа № 644/6221/25
Провадження № 3/644/1549/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 вересня 2025 р. м.Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Бугера О.В.,

За участі захисника адвоката Антоненка І.М.,

розглянувши матеріали справи щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №332809 від 30.06.2025 року, ОСОБА_2 , 30.06.2025 року близько 17.13 години за адресою м. Харків, проспект Героїв Харкова, будинок 295, керував транспортним засобом Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом вулиця Плиткова м. Харків, проспект Героїв Харкова, 295, без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на право впровадження такого виду діяльності, чим порушив вимогу ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 19, ст. 58 ГКУ, ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його захисник адвокат Антоненко І.М. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 ..

Захисник адвокат Антоненко І.М. просив врахувати доводи поданого клопотання про закриття провадження у справі, посилався на те, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП полягає в діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Що стосується провадження господарської діяльності без одержання державної реєстрації як суб`єкта господарювання, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення, тобто неодноразово, протягом певного періоду часу, в той же час матеріали справи не містять даних про підтвердження систематичного здійснення господарської діяльності ОСОБА_2 , а саме господарської діяльності перевезення пасажирів. Відсутні докази отримання прибутку, свідки відсутні та не були допитані. Окрім того, що стосується ліцензії, ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, оскільки він самостійно не здійснює господарську діяльність і не зареєстрований відповідно до закону як підприємець, не є керівником чи іншою посадовою особою господарської організації. В сукупності зазначених доводів вважав, що сам по собі протокол не є належним доказом, оскільки не є самостійним беззаперечним доказом за своєю правовою природою, відсутність інших доказів, в тому числі даних про реєстрацію особи як суб`єкта господарювання, систематичності діяльності, отримання прибутку, не можливості врахувати рапорт працівника поліції, як доказ, відповідно до правової позиції Верховного суду у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. Просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи захисника адвоката Антоненка І.М., дослідивши матеріали за складеним протоколом, оглянувши відеозаписи, суд встановив наступне.

Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

На підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_2 , що виражено по-перше, у формі використання транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом без державної реєстрації суб`єкта господарювання та по-друге, без отримання ліцензії на право впровадження такого виду діяльності, інспектором поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора, пояснення самого ОСОБА_2 та відеозаписи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №332809 від 30.06.2025 року, містить посилання на відсутність свідків, потерпілих, шкоду не заподіяно, зазначені пояснення ОСОБА_2 про незгоду із складеним протоколом, надання пояснень під час розгляду справи в суді.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення систематичної господарської діяльності, здійснення діяльності без ліцензії, не можуть бути однозначними та достатніми доказами наявності в діях складу даного правопорушення поза розумним сумнівом.

До складеного протоколу було долучено письмові пояснення ОСОБА_2 , яким зазначено, що він 30.06.2025 року о 17.10 годині перебував в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 295, на парковці, до нього звернулись працівники поліції та запропонували скласти щодо нього протокол, оскільки у нього відсутній маршрутний лист, нарахували нібито 16 місць в салоні, але навпаки, у нього встановлено спільне місце водія та 3 стола, які не є сидячими місцями, тобто 9 місць та спільне місце водія. Підприємницькою діяльністю не займається, прибутку не отримує, в отриманні ліцензії не потребує, оскільки автомобіль використовує виключно в особистих цілях, з протоколом не згоден.

Також, до протоколу доданий рапорт інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП В. Козиренка, в якому зазначено, що 30.06.2025 року близько 17:13 годин під час несення служби екіпажем ДН-БДР за адресою Харківська область, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 295, було зупинено транспортний засіб, типу «легковий», під керуванням водія ОСОБА_2 , 04.12.1985 року, який надавав послуги з перевезення пасажирів технічний стан якого не віповідає вимогам правил щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме було переобладнано з порушенням законодавства, а саме встановлено додаткові місця для сидіння у кількості 16 місць без внесення змін до свідоцтва про реєстрацію. В ході спілкування з ОСОБА_3 зафіксовано, що з авто вийшло 14 пасажирів, які підійшли до водія та заплатили кошти за проїзд та забирали речі та посилки. Під час спілкування водій кожного разу повідомляв різні відомості, а саме звідки та куди їде, а також повідомив, що приїжджає до м. Харкова кожного дня. Також, на допомогу підійшов товариш, який повідомив, що зараз ТЗ відправляється до м. Покровськ, Донецької області. В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 надає послуги заздалегідь визначеним маршрутом руху без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на право проводження такого виду діяльності. В ході складання протоколу ОСОБА_2 повідомив що маршрут яким він перевозив пасажирів з м. Харкова, вулиця Плиткова до проспект Героїв Харкова, 295. На водія складено протокол серії ВАД 332809 за ч.1 ст. 164 КУпАП. Велась безперервна зйомка на нагрудну БК.

Судом досліджено наданий відеозапис, який дійсно фіксує рух транспортного засобу по проспекту Героїв Харкова, заїзд транспортного засобу на паркову за адресою проспект Героїв Харкова, 295, м. Харків, після цього з транспортного засобу виходять пасажири, які підходять до водія, забирають речі, весь цей час працівники поліції перебувають поряд, транспортний засіб не зупиняли, до пасажирів не звертаються, будь-яких пояснень від них не відбирають, факту передачі коштів не зафіксовано. Потім відбувається спілкування з водієм, водій посилається на те, що підприємницькою діяльністю не займається, всі кого він привіз його знайомі, також відбувається спілкування з приводу кількості місць в мікроавтобусі, водій заперечує наявність переобладнання, складається протокол.

Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно з п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім, водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

При цьому, ліцензія - це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ст. 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п. 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 року № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).

Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, і у разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначити в протоколах про адміністративне правопорушення норми яких самих законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Тобто для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП слід встановлювати не лише відсутність ліцензії у водія, якій здійснює комерційне перевезення пасажирів, або його реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, а і систематичність здійснення ним фактичної підприємницької діяльності з метою прибутку.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Доказів обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, що полягає у встановлені системності, окрім посилання інспектора в рапорті про нібито проведену перевірку та встановлення даної обставини, до матеріалів справи не додано. Особи, які нібито отримували послугу перевезення, не опитувались, свідки за протоколом відсутні, грошові кошти, які нібито надавались ОСОБА_2 , не вилучались, відповідні докази в матеріали справи не долучались. Окрім того, не було долучено до матеріалів справи і даних про відповідний транспортний засіб, даних про отримання посвідчення водія ОСОБА_2 , даних про перевірку отримання ним ліцензії чи зайняття ним підприємницькою діяльністю.

З урахуванням того, що предметом дослідження в рамках даної справи є саме наявність чи відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу правопорушення, у формі, використання транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом без державної реєстрації суб`єкта господарювання та у формі відсутності отриманої ліцензії на право впровадження такого виду діяльності, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, суд вважає, що об`єктивних доказів вчинення відповідного правопорушення в ході розгляду справи не встановлено.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 252, 254, 255, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Бугера