Справа № 525/588/25
Провадження №3/525/262/2025

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.

секретаря судових засідань Лопатки О.В.,

з участю прокурора Панасенка В.В.,

захисника адвоката Грищенка Є.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

23 травня 2025 року о 19 год. 05 хв. по вулиці Шевченка, 50 в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL ASTRA» днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування», чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 23.05.2025 близько 19 години повертався з дружиною з м. Полтави, у селищі Велика Багачка, заїхали в «Колінькову хату» повечеряти. Під час вечері він випив бокал безалкогольного пива, після чого керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за те, що не був пристебнутий ременем безпеки. Потім йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він був упевнений, що тверезий, тому відразу повідомив, що буде проходити огляд у закладі охорони здоров`я. У лікарні йому запропонували продути газоаналізатор, прилад показав 0,3 проміле. Прилад продував двічі, трубку за другим разом не змінювали, результат показав 0,32 проміле. Лікар огляд не проводив. Повідомив, що так трапилося, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Захисник адвокат Грищенко Є.С. просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування своєї позиції по справі посилався на те, що матеріалами справи не доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Посилався на те, що лікарем не було проведено клінічного огляду, застосовувався лише спецзасіб «АлкоФор», який не зареєстрований на території України, як медичний виріб та не введений в обіг, а тому його показники не можуть бути взяті до уваги. Матеріали справи не містять письмового направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а тому результати огляду є недопустимим доказом по справі. Відеозаписи мають суттєві розбіжності із датою вчинення адміністративного правопорушення, яка зазначена у протоколі, що не дозволяє установити чи стосуються вони інкримінованого адміністративного правопорушення. Огляд на стан сп`яніння проводився шляхом вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, проте законодавство України не містить цифрового показника проміле алкоголю у повітрі, що видихається, тому має бути застосована Віденська конвенція про дорожній рух від 08.11.1968, отриманий результат не перевищує допустимої норми.

Прокурор Панасенко В.В. вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив накласти стягнення на останнього у межах санкції відповідної статті КУпАП.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2025 (а.с.1), у якому зазначені обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Миргородська ЛІЛ» від 23.05.2025, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3); актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №22 від 23.05.2025 ( а.с. 31);

- копією постанови серії ЕНА №4802145 від 23.05.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 4);

- довідкою ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області № від 24.05.2025 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 з терміном дії з 06.06.2013 по 06.06.2063, категорії «А», «А1», «В», «В1». Транспортний засіб марки «OPEL ASTRA» днз НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 (а.с. 5);

- відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського, де зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.6).

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, підставою для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння є саме встановлення поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу хоча б однієї з ознак алкогольного сп`яніння.

Аналіз положень п. 2.9а Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить проте, що у даній конкретній ситуації, яка склалася 23.05.2025 о 19 год. 05 хв. по вул. Шевченка, 50 у селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області з участю гр. ОСОБА_1 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, а також вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів).

Суд критично оцінює пояснення особи, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у частині того, що він не перебував у стані сп`яніння, оскільки вживав безалкогольне пиво, та вважає їх обраним способом захисту, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами справи у їх сукупності.

Оцінюючи посилання сторони захисту на ті обставини, що газоаналізатор «АлкоФор 307», яким проводився огляд у закладі охорони здоров`я, є вимірювачем алкоголю у повітрі, що видихається та не є спеціальним технічним засобом, яким дозволено у закладі охорони здоров`я проводити огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Згідно відповіді КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» на адвокатський запит, захиснику надано інформацію щодо приладу, який визначав відсоток алкоголю в крові ОСОБА_1 яким, відповідно до долученої копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.01.2025, є алкотестер «АлкоФор 307» зав. №Q, є вимірювачем вмісту алкоголю в крові та в повітрі, що видихається, свідоцтво чинне до 28.01.2026, вказаний засіб відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» та з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, при проведенні лікарем медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 23.05.2025 установлено, що обстежувана особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння, результати огляду 0,3‰ та 0,32‰. ОСОБА_1 ознайомився з результатами такого огляду, про що свідчить його підпис у відповідній графі висновку.

Прилад «АлкоФор 307» внесений в Державний реєстр засобів вимірювальної техніки та має повний перелік висновків та сертифікатів українського зразка. Його реєстраційний номер: UA.TR.001.122-17 Rev. 0 від 28.11.2017, чинний до 28.11.2027 ( а.с. 57). Таким чином всі тести, які проведені в межах дії відповідних документів у випадку фіксації їх у висновках, наказах, протоколах будуть мати юридичну силу.

Наданий на адресу суду стороною захисту лист з відомостями про те, що Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками в межах її компетенції не внесена інформація щодо газоаналізатора «АлкоФор 307» до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (а.с. 35-36), не спростовують висновків медичного огляду.

Щодо долученого до матеріалів справи відеозапису з боді-камери патрульного поліцейського, суд ураховує, що дата та час зазначені на відеозаписі не відповідають фактичним, проте указаний відеозапис є безперервним, повністю відтворює обставини, які зафіксовані у письмових доказах, що містяться у справі. Сторона захисту не заперечувала фактів, які зафіксовані на відеозаписі.

Посилання сторони захисту на ті обставини, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не надавалося направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки відповідний огляд ОСОБА_1 було проведено у закладі охорони здоров`я на підставі відповідного направлення.

Відповідно до наданої суду стороною захисту Інструкції з експлуатації «АлкоФор 307», указаний прилад використовується для вимірювання алкоголю в крові та повітрі, що видихається, указані обставини підтверджуються свідоцтвом про повірку. Зі змісту вказаної Інструкції, установлено, що при діапазоні вимірювання понад 0,25 мг/дм3 границі допустимої похибки становлять 20%.

Таким чином, при результаті вимірювання вмісту алкоголю за допомогою «АлкоФор 307» результат 0,3‰ є перевищенням допустимої кількості алкоголю в крові до 0,2‰, навіть з урахуванням похибки.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, щодо того, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозапис (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Досліджені докази повністю узгоджуються між собою, їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер ( ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, суть та характер вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде відповідати цілям покарання.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 27, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.В. Прасол