Справа № 459/2684/25 Провадження № 3/459/946/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , директора ТзОВ «Агро-Інвест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , директор ТзОВ «Агро-Інвест», здійснював ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: п. п. 14.1.13, п. 14.1 ст 14, п.п. 1134.1.1 п. 134.1, ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р № 2755, зі змінами і доповненнями п. 5, п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», п. 8, п. 14 П(С)БО 7 «Основні засоби», П(С)БО 16 «Витрати», що призвело до заниження податку на прибуток підприємства (ПНП) за період з 01.07.2019 по 31.03.2025 на загальну суму 1 497 929 грн, зокрема: за ІІ квартал 2020 - 437 052 грн, за ІІІ квартал 2024 - 500 150 грн,за І квартал 2025 560 727 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи належним чином, , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки), яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподанні або несвоєчасному поданні аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом серії ГУ ЛВ № 625/13-01-07-03 № 011145 від 14.07.2025 ;

- висновками, які містяться в акті № 32/06/13-01-07-03/31228240 від 14.07.2025 документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Агро-Інвест» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, за період діяльності з 01.07.2019 по 31.03.2025, єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 31.03.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вчинив порушення передбачених п. п. 14.1.13, п. 14.1 ст 14, п.п. 1134.1.1 п. 134.1, ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р № 2755, зі змінами і доповненнями п. 5, п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», п. 8, п. 14 П(С)БО 7 «Основні засоби», П(С)БО 16 «Витрати», яким встановлено заниження ПНП у сумі на за період з 01.07.2019 по 31.03.2025 на загальну суму 1 497 929 грн, зокрема: за ІІ квартал 2020 - 437 052 грн, за ІІІ квартал 2024 - 500 150 грн,за І квартал 2025 560 727 грн;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 вказаними у протоколі, згідно з якими останній вину визнав.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин у даному випадку слід встановити, чи вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є триваючим та чи не пропущені строки накладення на неї адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 111.5 Податкового кодексу України триваюче правопорушення це безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

У постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17 зазначено, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі N 242/924/17 (провадження N К/9901/38815/18).

Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, виявлення таких порушень: відсутність обліку доходів і витрат, для яких встановлено обов`язкову форму обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, які можливо встановити тільки в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є триваючим, а тому, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП підлягає обчисленню з дня його виявлення, яким в даному випадку є 14.07.2025 року, тобто дата проведення перевірки ГУ ДПС у Львівській області, за наслідками якої складено акт про виявлені порушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме порушення ОСОБА_1 , як посадовою особою підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 163-1 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 7, 38, 163-1, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: М. В. Мельникович