Справа № 307/3307/25
Провадження № 3/307/1270/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006220Е від 27 липня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 27 липня 2025 року о 12 год. 05 хв., на напрямку №293 прикордонного знаку (територія Тячівського району Закарпатської області) на околиці населеного пункту Солотвино, був виявлений та в подальшому затриманий, за намір потрапити на територію Румунії в незаконний спосіб, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак 03 вересня 2025 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, де зазначає наступне. Приблизно за тиждень до зазначеної дати, він досяг усної домовленості про надання послуг водія. Згідно з цією домовленістю, він мав транспортувати групу з 36 осіб з міста Фастів до бази відпочинку "Солоне Озеро" у с-щі Солотвино, залишити там наданий автобус, повернутися до м. Фастів, а згодом 27 липня 2025 року знову приїхати забрати групу назад. 19 липня 2025 року він виконав частину домовленості, доставивши групу до місця відпочинку. 27 липня 2025 року, згідно з планом, він прибув поїздом до с-ща Солотвино. Проте, його зустріли прикордонники на залізничній платформі, тобто далеко від фактичної лінії державного кордону та будь-яких пунктів пропуску. Він був затриманий, і відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений безпідставно, оскільки в його діях повністю відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони складу даного правопорушення. Він не перетинав і не намагався перетинати державний кордон України. Він прибув на поїзді і був затриманий на залізничній станції. Його перебування на цій території, хоча і в прикордонній зоні, було пов`язане виключно з виконанням цивільної домовленості про надання транспортних послуг, а не з незаконним переміщенням через кордон. Він фізично не вчиняв жодних дій, які б свідчили про спробу перетину, а затримання на залізничній платформі є доказом цього. У нього не було жодного умислу на незаконний перетин державного кордону. Він надав прикордонникам усі вичерпні пояснення, що відображені у рукописному тексті, але, на жаль, його слова були проігноровані, що призвело до необґрунтованого складання протоколу. Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити справу у зв`язку з повною відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006220Е від 27 липня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 27 липня 2025 року о 12 год. 05 хв., на напрямку №293 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Солотвино, був виявлений та в подальшому затриманий, за намір потрапити на територію Румунії в незаконний спосіб, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, не зазначено яким чином було встановлено, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнути державний кордон з України до Румунії.

Водночас, суд зазначає, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення не надано.

Також, суд зазначає, що наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення факт спроби перетинання кордону ОСОБА_1 не зафіксовано, і у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, котрі беззаперечно вказують на те, що було вчинено адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 винний у його вчиненні.

Крім того, суд оцінює критично пояснення заступника начальника відділення, ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », лейтенанта ОСОБА_2 від 27 липня 2025 року, які долучені до протоколу, оскільки до вказаного протоколу не долучено жодних доказів про спробу незаконного перетину кордону.

Також, з довідки щодо проведення опитування 1-го громадянина України виявленого на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 27 липня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 26 липня 2025 року вирушив потягом «Київ-Солотвино» до с-ща Солотвино з метою незаконного перетину державного кордону. Проте прибувши на залізничну станцію селища Солотвино був виявлений співробітниками Державної прикордонної служби.

Натомість з письмових пояснень ОСОБА_1 від 03 вересня 2025 року вбачається, що його перебування на території в прикордонній зоні, було пов`язане виключно з виконанням цивільної домовленості про надання транспортних послуг, а не з незаконним переміщенням через кордон. Він фізично не вчиняв жодних дій, які б свідчили про спробу перетину кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів того, що саме 27 липня 2025 року о 12 год. 05 хв., ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 204-1 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядкуст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк