Справа № 206/4599/25
Провадження № 3/206/1681/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засіданні Панюшкіна О.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Радковського Д.І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №277 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 11 серпня 2025 року вбачається, що відповідно до розпорядження начальника Торецької міської військової адміністрації від 17.06.2022 року № 56-0 «Про призначення на посаду ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста відділу з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Торецької MBA з 20 червня 2022 року.

Відповідно до розпорядження начальника Торецької міської військової адміністрації від 07.02.2025 року № 17-о «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , провідного спеціаліста відділу з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи, звільнено 10 лютого 2025 року.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Так, ОСОБА_1 24.04.2025 о 22:44 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 декларацію «при звільненні», (яку відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII повинен був подати до 13.03.2025) подав 24.04.2025, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 65-1 Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, який відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону, 24.04.2025, тобто, несвоєчасно без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє свої повноваження, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45, п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та просив його суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 172-6 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не пізніше тридцяти календарних днів після припинення діяльності (13 березня 2025 року) був зобов`язаний подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Однак, у вищевказаний термін подання був порушений, оскільки останній подав декларацію лише 24 квітня 2025 року.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Перелік поважних причин законом не встановлено. Ними можуть бути визнані, наприклад, перебування суб`єкта декларування в бойовій обстановці в зоні АТО (ООС), якщо це позбавляє його доступу до комп`ютера та Інтернету, смерть члена сім`ї або тяжка хвороба суб`єкта декларування, його затримання чи взяття під варту тощо.

В даному випадку судом не встановлені будь-які поважні причини несвоєчасності подання ОСОБА_1 декларації особи, яка припиняє свої повноваження, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, окрім визнання ним своєї вини у порушенні строків подання декларації особи, яка припиняє свої повноваження, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження у досліджених в засіданні судом доказах:

- протокол №277 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 11 серпня 2025 року;

- повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 25.04.2025 під № 1351/02-1.03;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-рапортом про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-копією розпорядження начальника Торецької міської військової адміністрації №6-0 від 17.06.2022 про призначення на посаду ОСОБА_1 ;

-копією розпорядження начальника Торецької міської військової адміністрації №17-0 від 07.02.2025 про звільнення ОСОБА_1 ;

- іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та доведеність його вини.

Згідно з положенням ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та визначенні його розміру, суд враховує характер вчиненого правопорушення, пов`язаних з корупцією, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вважає, що саме це адміністративне стягнення та його розмір буде сприяти вихованню в дусі додержання законів України, а також запобігати вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 172-6, 245, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя А.О. Сухоруков