Провадження №: 3/752/5216/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_2 16.05.2025 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Жилянській, буд. 53/80, керувала автомобілем «Jeep» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу DRAGER Alcotest-6820, результат 1.68% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 16.05.2025 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Жилянській, буд. 53/80, керуючи автомобілем «Jeep» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила проїзд на заборонений сигнал світлофора, а саме червоного кольору, та здійснила зіткнення з автомобілями «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_3 , «Toyota» д.н.з. НОМЕР_4 та «Renault» д.н.з. НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3(б) та 8.7.3.е ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину за ст. 124 КУпАП та 130 КУпАП не визнала. Показала, що в той день довго працювала, була дуже втомлена та була в стані стресу. Їхала на транспортному засобі «Jeep» з вул. Володимирської та переїжджала вул. Саксаганського на зелений колір аж раптом відчула удар в бік. Інших водіїв не пам`ятає, проте відшкодувала всім завдані збитки. Права їй в той день не роз`яснили, поліція і янші учасники на неї тиснули, пісдя складання всіх документів самостійно вона до лікаря не їздила, оскільки була дуже втомлена. Вказала, що вживала в той день "Барбовал" і не знає чи є там алкоголь, а тому на місці ДТП не заперчувала, що щось вживала. Вважає, що якби у неї дійсно було 1,68%, вона б випала з машини.

Захисник ОСОБА_2 - Чередниченко Д.О. в судовому засіданні просив закрити справу відносно ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтував тим, що у ОСОБА_2 не було ознак хитання та остання адекватно відповідала на поставлені питання. Також зазначив, що матеріали справи складені з порушеннями, а саме: поліцейські не представились, упереджено ставились до ОСОБА_2 та не роз`яснили права учасникам ДТП. ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_2 підписала протокол на підставі погроз з боку працівника поліції щодо не надання тимчасового посвідчення водія. Вказує, що з відеозапису вбачається, що прилад "Drager" прауював не коректно, на квитанції з приладу вказана температура, що не відповідала даним "Sinoptik", а також на квитанції вказаний не вірний час. Також захисник зауважив, що прилад останній раз проходив калібрування 15.11.2024 року, що є порушенням експлуатації приладу. Вказав, що відеозапис з бодікамер не є безперервним, освідування проводив поліцейський Кисіль, а акт огляду складала поліцейський Науменко, в акті огляду не вказано номер приладу "Drager", ОСОБА_2 не відсторонили від керування транспортним засобом, а також до матеріалів справи не долучено пояснень ОСОБА_2 та пояснень свідків, а тому, на думку захисника є всі підстави для закриття справі відносно ОСОБА_2 за ч, 1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 124 КУпАП справу слід повернути до поліції для належного оформлення.

Захисником було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та працівників патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Судом було відмовлено в задоволенні клопотання захисника щодо допиту працівників поліції, оскільки на переконання суду, матеріали було складено в достатньому обсязі для прийнняття рішення, а обставини за участі поліцейських, про які вказує захисник, зафіксовано на відеозаписі, що долучений до матеріалів справи.

За клопотанням сторони захисту в судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_4 . Останній показав, що працює науковим співробітником відділу археології Києва. Вказав, що в той день був разом з ОСОБА_2 , яка з 17 год. до 23 год. у вищевказаному Інституті надавала інтерв`ю іноземному журналісту. Алкоголю там як такого не було, були чай, кава та печиво. ОСОБА_4 зазначив, що при ньому ОСОБА_2 алкоголь не вживала і приблизно о 23 год поїхала в адекватному стані.

Вказані пояснення свідка суд до уваги не приймає, оскільки вказаний свідок не був під час подій описаних в протоколах, а лише перебував з ОСОБА_2 до 23 год., що жодним чином не спростовує та не підтверджує винуватість останньої у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП.

Судом було здійснено виклик в судове засідання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проте останні, будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засадання, до суду не з`явились. Проте пояснення останніх, надані на місц пригоди, долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332907 від 17.05.2025 року, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілих та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких також зафіксовані пояснення потерпілих, які узгоджуються між собою, а також з адними схеми місця пригди, докалізацією та характером пошкоджень на автмобілях. Крім того, слід зазначити, що хоча ОСОБА_10 не визнала вину за ст. 124 КУпАП, проте з її слів відшкодувала всім збитки, що, на переконання суду, опосередковано також свідчить про усвідомлення нею наслідків вчиненого та фактичне визнання нею вини за ст. 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 мало місце 16.05.2025 року, таким чином, на момент розгляду справи за ст. 124 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплинули, тому провадження у справі відносно ОСОБА_2 слід закрити за ст. 124 КУпАП.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332874, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest-6820», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп`яніння - 1,68 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та поясненнями водія ОСОБА_11 «Toyota» д.н.з. НОМЕР_4 . Також факт керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом, візуально має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, хитається, поведінка не відповідає обстановці, тривалий час не може правильно пройти тест за допомогою приладу "Drager", здійснивши достатній видих повітря лише із 5-ї спроби. Після чого працівники поліції озвучують ОСОБА_2 результат приладу, на що остання не заперечує та підтверджує вживання алкоголю, а отже, на переконання суду, погоджується за замовченням із результатами приладу. Також з даних відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 зателефонувала своєму чоловіку, який приїхав на місце ДТП. Під час оформлення матеріалів ОСОБА_2 зазначає, що поставить підпис на квитанції "Drager" та у протоколах, якщо її чоловік скаже, після чого її чоловік, ознайомившись з матеріалами підтверджує своїй дружині доцільність проставити скрізь підписи.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_2 16.05.2025 року не мала ознак хитання та поводила себе адекватно спростовується вищевказаним відеозаписом.

Вказівка захисника про те, що працівники поліції не представились, не роз`яснили учасникам ДТП права є слушною, оскільки вказане не зафіксовано на відеозаписах, однак суддя вважає, що вказані порушення не є істотними та не впливають на встановлений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається як працівник поліції після оформлення матеріалів озвучив ОСОБА_2 дані викладені в протоколі, зокрема, і в чатсині її прав, про що остання поставила свої підписи.

Доводи захисника про те, що працівники поліції під погрозою не надання тимчасових прав отримали підпис від ОСОБА_2 на протоколі про адміністративне правопорушення - є надуманими, оскільки працівник поліції повідомляв, що не видасть тимчасове посвідчення водія, якщо ОСОБА_2 не поставить свій підпис саме про отримання тимчасового посвідчення водія, а не на протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, як було вказано вище, згідно даних відео ОСОБА_2 ставить свій підпис добровільно в присутності свого чоловіка, який наполягав на їх підписанні дружиною.

Суд погоджується з твердженням захисника про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено працівником поліції ОСОБА_6 , а не ОСОБА_12 , який фактично проводив освідування, а також про те, що в акті огляду не вказано номер приладу "Drager", проте вказане не є істотним порушенням з боку працівників поліції і не впливає на встановлений факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказівку захисника про те, що прилад "Drager" працював не коректно, суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 декілька раз не може зробити видих у вищевказаний прилад, і лише з п`ятої сброби здійснює його успішно, що не свідчить про не коректну роботу приладу, а вказує на спробу водія уникнути відповідальності.

Доводи захисника про те, що температура, вказана на квитанції приладу та час не відповідають фактичній температурі з "Sinoptik" та фактичному часу, що відображений на відеозаписі, є слушними, проте на переконання суду вказане також не є істотним порушенням та не впливає на встановлений факт того, що ОСОБА_2 16.05.2025 року керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про те, що прилад "Drager" не пройшов калібрування вчасно, є вірним, проте на переконання суду, таке порушення не є істотним, оскільки як вбачається з квитанції вищевказаного приладу "Drager" останнє калібрування приладу було здійснено 15.11.2024 року, а отже наступне калібрування мало б місце 15.05.2025 року, в той час як події описані в протоколі відбулись 16.05.2025 року, а тому, із врахуванням показників приладу "Drager" - 1,68% та відсутності заперечень з боку ОСОБА_2 щодо показників такого приладу, суд вважає, що відсутність проведеного калібрування на наступний день, не могла істотно вплинути на достовірність показників приладу (1,68%), в тому числі із врахуванням ймовірної похибки. Крім того, суд бере до уваги і те, що ОСОБА_2 не заперечувала факт вживання алкоголю, запах з порожнини рота чули не тільки працівники поліції, а і інші учасники пригоди.

Вказівка захисника про те, що відеозапис не є безперевним є також слушною, проте відеозапис, на якому зафіксовані обставини, викладені у протоколі, є безперервним і достатнім для прийняття рішення у даній справі.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортного засобу також є сумнівними, оскільки з відеозапису вбачається, що на місце події приїхав чоловік ОСОБА_2 . Крім того, відсутність документів чи інших даних про відсторонення чи не відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортного засобу жодними чином не доводить та не спростовує вину останньої за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що пояснення ОСОБА_2 не були долучені до матеріалів справи, а у свідків подій не були відібрані пояснення, суд до уваги не приймає, оскільки судом було отримано пояснення ОСОБА_2 безпосередньо в судовому засіданні, а за ст. 266 КУпАП пояснення свідків не є обов`язковими за наявності відеозапису, що в даному випадку повністю дотримано, враховуючи і те, що потерпілими було надано поясненння на місці ДТП і такі пояснення є логічними та такими, що повністю узгоджуються з відеозаписом, що долучено до матеріалів справи.

Вказівка сторони захисту на те, що ОСОБА_2 не було запропоновано проїхати до лікаря, не впливає на доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, із врахуванням даних з відео, відповідно до яких ОСОБА_1 не заперечувала дані приладу Драгер, так само як і факт вживання нею алкоголю, вказане не впливає на право самостійно звернутись до медичного закладу для проходження огляду, однак ОСОБА_2 таким правом не скористалась.

Суддя вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, які є повними, безсумнівними та належними, такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином, враховуючи вищевикладене, підстав для закриття провадження у суду немає.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, має дитину на утриманні, відшкодувала завдані збитки, є добровольцем ТО м. Києва "Мрія" та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко