П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В., при секретарі судового засідання Сідько І.О, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора відділу Офісу Генерального Гриненко А.Є, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 201 Подільського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, тимчасово не працюючу, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 673 від 04.08.2025, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста з питань персоналу державної служби Головного управління урядового зв`язку та захисту інформації України (далі - ГУУЗ Держспецзв`язку), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог пункту 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 11.09.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 08.02.2024 о 14:47 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою складати адміністративний протокол, кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В ході розгляду справи встановлено, що витягом з наказу ГУУЗ Держспецзв`язку №34-ОС від 29.03.2017 «Про особовий склад» державного службовця 9 рангу ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста з питань персоналу державної служби у порядку заміщення посади військовослужбовця головного спеціаліста з питань персоналу державної служби у порядку заміщення посади військовослужбовця головного спеціаліста з питань кадрової роботи та державної служби з 01.04.2017.

Відповідно до довідки ГУУЗ Держспецзв`язку присягу державного службовця ОСОБА_1 склала 14.10.2002.

ОСОБА_1 в липні 2015 року з проставленням особистого підпису ознайомлена з Попередженням про обмеження, встановленим Законом України «Про запобігання корупції».

Наказом начальника ГУУЗ Держспецзв`язку №304-ОС від 05.09.2022 «Про особовий склад» ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста з питань персоналу державної служби з 11.09.2022.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та суб`єктом декларування.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов`язана подати такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа - cdfa37f7-d9d2-47dc-a338-61326d7702ae), лише 08.02.2024 о 14:47, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняла ОСОБА_1 за період з 11.10.2023 по 09.02.2024, остання вперше виконала вхід до Реєстру та здійснила дії щодо створення, заповнення, подання Декларації (ідентифікатор документа - cdfa37f7-d9d2-47dc-a338-61326d7702ae), лише) 08.02.2024. Дата реєстрації у Реєстрі - 17.03.2017.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомила, що на неї, як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, що була суб`єктом декларування. Також їй було відомо про те, що у 2022 році у зв`язку із введенням на території України дії воєнного стану суб`єкти декларування звільнялися від обов`язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру, до закінчення дії воєнного стану або відновлення такого обов`язку у встановленому законом порядку. У зв`язку із вказаними обставинами нею було подано несвоєчасно у 2024 році декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) (період з 01.01.2022 по 11.09.2022) та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2022 рік (після звільнення). Через власну необережність, остання не приділила належної уваги інформації щодо відновлення кампанії електронного декларування особами, які здійснюють діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та несвоєчасно 08.02.2024 подала декларації.

Таким чином, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті, не встановлено.

У судовому засіданні 15.08.2025, ОСОБА_1 визнала свою винуватість за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор Гриненко А.Є. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративних правопорушення, підтримала, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених частиною 1 статтею 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 673 від 04.08.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 02.07.2025, копією декларації ОСОБА_1 , листом НАЗК № 17446-2025 від 07.03.2025, повідомленням НАЗК № 21-4141ВС від 15.02.2024, роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 172-6 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим слід зазначити наступне.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд визнає визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 ,. слід призначити стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 9, 38, 172-6, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`яти) п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Подільс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UА0026008; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд.збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу в передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ