Справа №587/965/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/721/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Муйдінова Р.М., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Муйдінова Р.М. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 26 березня 2024 року о 09 год. 30 хв., рухаючись по автодорозі Н12 Суми-Полтава км 8 поблизу с. Бездрик Сумського району, керував транспортним засобом Volkswagen Bora, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, почервоніння очей, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив п. п. 2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Муйдінов Р.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисник просить викликати та допитати в якості свідків працівника поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимоги, апелянт посилається на те, що при прийнятті даного рішення, суддею було порушено право на ефективний захист, оскільки у задоволенні його клопотання про виклик для допиту в якості свідка ОСОБА_4 , було відмовлено, що вказує на те, що суд перебрав на себе функцію обвинувачення.

Крім того, як вказує апелянт, суд належним чином не дослідив відеоматеріал, і як наслідок, не встановив, що адміністративний матеріал, складений працівниками поліції відносно ОСОБА_1 має сфабрикований характер, є упередженим, з явними ознаками зацікавленості.

Так, як зазначає апелянт, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 між ним та поліцейським виник діалог, в ході якого проглядається явний тиск останнього на водія, упереджене до нього ставлення, озвучення формальних підстав для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в надії, що особа відмовиться від такого огляду і з`явиться можливість скласти адміністративний матеріал. При цьому, відеозаписом підтверджується, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 одразу дав відповідь, що наркотичних засобів не вживав, а має такий вигляд через втому, однак на такі пояснення працівник поліції уваги не звернув і продовжив як незаконно утримувати останнього на місці зупинки транспортного засобу, в порушення ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», так і стверджувати про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, без доведення наявності певних ознак, у порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/730.

В той же час, як зазначає апелянт, при прийнятті оскаржуваного рішення, судом було враховано пояснення працівника поліції, який складав відносно ОСОБА_1 протокол, однак, не надано їм належної правової оцінки, за наявності того, що фактично у останнього явних ознак саме наркотичного сп`яніння виявлено не було, а тому, в цій частині висновок суду є помилковим та необґрунтованим.

Крім того, як вказує апелянт, відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд, просив поліцейського зателефонувати його командиру та пояснити, що йому потрібно їхати на огляд у наркодиспансер, що потребує часу, та щоб його для цього відпустили, однак, працівником поліції таких дій вчинено не було і він не виконав свій обов`язок по доставці особи на огляд, не отримав згоду на це командування останнього, який є військовослужбовцем. Таким діям працівника поліції судом першої інстанції оцінки надано не було, як і не було належним чином враховано, що останній передав нагрудну камеру своїй напарниці і його подальша розмова з ОСОБА_1 зафіксована не була. В той же час, після такої розмови, поліцейський повернувся до своєї напарниці і просить віддати йому нагрудну камеру, зазначаючи при цьому, «все», «130», з чого можливо дійти висновку, що останній шляхом тиску на ОСОБА_1 своєї мети щодо складання відносно нього протоколу досяг.

При цьому, апелянт зауважує, що уся розмова працівника поліції як з ОСОБА_1 , так і з невстановленою особою у формі, яка прибула на місце та стверджувала про відсутність у останнього ознак наркотичного сп`яніння, вказує на порушення процедури проведеного огляду та незаконність складання адміністративного матеріалу, проте, на такі порушення працівників поліції суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку, про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення і як наслідок, постановив рішення, яке вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні.

Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Муйдінова Р.М. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судовому ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснював, що 26 березня 2024 року о 10 годині, рухаючись по автодорозі Н12 Суми-Полтава км 8 поблизу с. Бездрик Сумського району, зупинився на блокпосту, і поліцейський безпідставно запідозрив, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Вказував, що у такому стані під час керування транспортним засобом він не перебував, а почервоніння обличчя, почервоніння очей, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, було пов`язано з тим, що в той момент він, будучи військовим, змінившись після чергування, був засмучений. Від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився, оскільки о 12 годині йому знову необхідно було заступати на чергування та виконувати бойове завдання.

Оспорюючи винуватість ОСОБА_1 , його захисник адвокат Муйдінов Р.М. в судовому засіданні посилався на те, що з діалогу, який відбувався між поліцейським та його підзахисним, який зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що поліцейський порушив Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод в частині незаконного фактичного затримання на місці зупинки особи без обґрунтованої підозри у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до подальшого фактичного незаконного затримання особи на місці її зупинки і незаконного застосування до особи передбаченою статтею 266 КУпАП та Інструкцією процедури огляду на стан сп`яніння, запропонувавши особі пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я без реально виявлених ознак сп`яніння. Дії поліцейського, на думку захисника, свідчать лише про явну упередженість по відношенню до особи задля створення формальних підстав без реально виявлених ознак сп`яніння, щоб запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння для того, щоб особа відмовилась від такого огляду і, як наслідок, скласти адміністративні матеріали за таку відмову, про що стверджує діалог між поліцейським та особою, який зафіксований на нагрудну відеокамеру поліцейського. Поліцейський, таким чином, ввів ОСОБА_1 в оману у зв`язку із чим останній не розумів як йому діяти, від наявності яких конкретних ознак сп`яніння і, як наслідок, у який спосіб йому захищатися від незаконного застосування до нього процедури огляду на стан сп`яніння при тому, що саме поліцейський зобов`язаний обґрунтовано довести особі такі конкретні ознаки сп`яніння, які передбачені Інструкцією, як наслідок у чому він її підозрює і, таким чином, забезпечити право особи на захист від такої підозри, адже особа в порівнянні з представником держави знаходився в уразливому стані при тому, що така особа ще і не є фахівцем в галузі права. Однак поліцейський цього не зробив, не довів конкретних ознак сп`яніння, безпідставно застосовував до особи процедуру огляду на стан сп`яніння, порушивши таку процедуру, що свідчить про явну упередженість по відношенню до ОСОБА_1 . Ознак сп`яніння працівники поліції не встановили, ліхтариком в очі світили на порушення закону, оскільки законом не передбачено застосування ліхтарика. Крім того, з відеозапису вбачається, що після пропозиції пройти огляд, поліцейський неодноразово вступає в діалог з ОСОБА_5 , навмисно затягує складання протоколу, чекаючи, що ОСОБА_1 відмовиться від проходження огляду в медичному закладі, хоча повинен був відразу без зволікань скласти протокол.

Також, не визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , додатково зазначив, що поліцейський вів себе упереджено, коли отримав інформацію, що він ( ОСОБА_1 ) раніше судимий за ст. 309 КК України і на його думку, саме це і стало підставою для висунення підозри керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, хоча підозра, на його думку, була необґрунтованою.

Захисник Муйдінов Р.М., з огляду на такі пояснення ОСОБА_1 , вказував, що поліцейський неправомірно застосував ліхтарик для перевірки реакції зіниць очей останнього на світло, що, на його думку, не передбачено чинним законодавством.

При цьому, в якості свідка, з метою перевірки таких доводів ОСОБА_1 та його захисника, в судовому засіданні був допитаний поліцейський СРПП ВП№4 (м. Суми) Сумського РУП старший сержант поліції Терещенко В.А., який складав протокол про адміністративне правопорушення, який у своїх поясненнях вказував на те, що 26 березня 2024 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинився на блокпосту, де він ( ОСОБА_2 ) ніс службу. Під час діалогу з ОСОБА_1 він помітив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які в подальшому зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення - почервоніння обличчя, почервоніння очей, а також зіниці очей звужені та не реагують на світло, що було виявлено шляхом застосування ліхтарика, про які повідомив останнього та який щодо цього заперечував, пояснивши це тим, що випив 50 г. спиртного. При цьому, свідок вказував, що пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, в установленому законом порядку, він пропонував пройти ОСОБА_1 неодноразово, однак останній відцього відмовився в категоричній формі. Крім того, свідок зазначав, що коли ОСОБА_1 сказав, що він є військовим, він ( ОСОБА_2 ) запропонував йому зателефонувати командиру і повідомити про необхідність їхати до наркодиспансеру, однак ОСОБА_1 такою можливістю не скористався. При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що може бути наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, на задоволення клопотання сторони захисту, в судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснював, що 26 березня 2024 року, на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 вони проїжджали блокпост на виїзді з м. Сум і у поліцейських не було до останнього ніяких претензій, як до водія. В подальшому, він не перебував в автомобілі під час проїзду ОСОБА_1 блокпосту, коли останньому висунули підозру у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Окрім пояснень вказаних осіб, при прийнятті оскаржуваного рішення, суддею суду першої інстанції було враховано і інші, наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №656582 від 26 березня 2024 року та відеозапис, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку і сумніву у неналежності чи недопустимості не викликають, проаналізувавши які, суддя суду першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, даний доказ надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, детально відтворити послідовність подій та конкретизувати поведінку як останнього, так і працівників поліції, а також правомірність складання протоколу відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Саме цим відеозаписом підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка його на блокопсту, виявлення працівниками поліції у водія, під час спілкування, ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на визначення такого стану у медичному закладі, як визначено Законом і відмова останнього від проходження такого огляду.

Крім того, на спростовування доводів захисника, апеляційним судом не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Також, апеляційний суд зауважує, що усі доводи, зазначені апелянтом в апеляційній скарзі, були предметом розгляду судді суду першої інстанції, яким була надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні, а інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність чи незаконність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником не наведено.

Що стосується клопотань, які було подано захисником до початку апеляційного розгляду, про дослідження у судовому засіданні відеозапису та виклику для допиту в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , то у їх задоволенні було відмовлено, з врахуванням того, що матеріалами справи підтверджується те, що у суді першої інстанції було досліджено як долучений працівниками поліції відеозапис, так і допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і цим доказам, як визнав апеляційний суд, та як зазначалось вище, було надано належну правову оцінку.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що розгляд справи у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у суді першої інстанції, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Незгода сторони захисту з письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 10 лютого 2021 року в справі №127/14811/17.

Крім того, у постанові по справі №712/2341/15-к Верховний Суд зазначив, що повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду.

Що стосується свідка ОСОБА_4 командира ОСОБА_1 , який, як вказував захисник, міг підтвердити те, що останній в той день наркотичних засобів не вживав, то апеляційний суд звертає увагу, що клопотання про виклик вказаного свідка у судове засідання суддею суду першої інстанції було задоволено, однак його явка у призначене судове засідання забезпечена не була і подальші судові засідання неодноразово відкладались заклопотанням адвоката Муйдінова Р.М.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що протокол відносно ОСОБА_1 був складений не у зв`язку з тим, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а у зв`язку з тим, що за виявлених ознак такого сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройти огляд у медичному закладі, відмовився, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, оскільки, як водій, не мав право, а був зобов`язаний, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, пройти такий огляд.

За таких обставин, необхідності у допиті вказаного свідка під час апеляційного розгляду немає, враховуючи, також, і те, що як було з`ясовано, ОСОБА_4 перебуває на військовій службі та виконує бойові завдання.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції в присутності захисника були досліджені усі зібрані по справі докази, допитано ряд свідків, і останній не був обмежений чи позбавлений права ставити питання, висловлювати свої заперечення чи заявляти клопотання.

Таким чином, у даній справі достатньо доказів, якими підтверджується як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і те, що він, як водій, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження такого огляду відмовився, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, що було вірно встановлено суддею суду першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а тому, клопотання захисника, заявлене у судовому засіданні під час апеляційного розгляду щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення лише у виді штрафу, задоволенню не підлягає.

За результатом апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, а оскаржувана постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Муйдінова Р.М. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.