Номер провадження 33/816/314/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маховика Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 03 місяці, за те, що 07 липня 2024 року близько 14 год. 08 хв. в м. Суми по вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 66 керував транспортним засобом «Ауді Q3», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування, постановою старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні № 69745852. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Маховик Р.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутні в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що будь-яких повісток із суду, ОСОБА_1 не отримував, відповідно останній не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Вказане свідчить про істотне порушення судом права ОСОБА_1 на гарантовану можливість знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Також, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, бути вислуханим незалежним та безстороннім судом.

Окрім цього постановою суду не встановлено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, зважаючи на те, що диспозиція частин ст. 126 КУпАП є бланкетною, яка лише містить назву та опис правопорушення, а для повного визначення її ознак, відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, в даному випадку на Правила дорожнього руху України.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт обмеження права ОСОБА_1 з 31 серпня 2022 року. Про наявність заборгованості по аліментам, ОСОБА_1 не був обізнаний, оскільки у добровільному порядку надавав матері дитини матеріальну допомогу. Більше того, 01 жовтня 2024 року державним виконавцем скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 10 лютого 2023 року.

Підтверджень про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження, матеріали справи не містять, як і отримання ним постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Також, ОСОБА_1 станом на 10 лютого 2023 року проходив військову службу, а тому тимчасове обмеження у праві керуванні юридично не поширюється на нього, зважаючи на п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що оскаржувана постанова судді була постановлена у відсутність ОСОБА_1 .

Про наявність оскаржуваної постанови, апелянту стало відомо під час ознайомлення зі справою, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Маховиком Р.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Ковпаківського районного суду м. Суми, 04 листопада 2024 року захисник Маховик Р.В. подав апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 23 липня 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає постановлення оскаржуваної постанови у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 747465 від 07 серпня 2024 року;

- постановою старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Толок Н.А. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10 лютого 2023 року у ВП № 69745852;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2557163 від 07 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- диском з відеозаписами, якими зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

На долучених до матеріалів справи відеозаписів із нагрудних камер працівника поліції вбачається, як 07 липня 2024 року близько 14 год. 08 хв. в м. Суми по вул. В`ячеслава Чорновола, 66, працівниками поліції зі використанням спеціального звукового сигналу зупинено транспортний засіб «Ауді Q3», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Під час встановлення особи водія ОСОБА_1 та складання відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, працівниками поліції встановлено, що останнього тимчасово обмежено в праві керування транспортними засобами.

Водій ОСОБА_1 заперечував свою вину та наполягав на тому, що є військовослужбовцем, а тому не може бути обмежений в керуванні транспортними засобами.

У спілкуванні з працівниками поліції, ОСОБА_1 повідомляв про те, що йому відомо про існування постанови державного виконавця, яке було постановлено на підставі не сплати ним аліментів та виникнення у зв`язку з цим заборгованості.

Враховуючи викладене, останнього було повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно, долучені до матеріалів справи докази, зокрема відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції беззаперечно підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи обмеженим у вказаному праві.

Так, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено загальний порядок стягнення державним виконавцем аліментів на утримання дитини. Частиною 9 вказаної статті, у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить зокрема вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яка діє до погашення боржником заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У матеріалах справи наявна копія постанови старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 69745852 від 10 лютого 2023 року, з примусового виконання рішення № 2-922/08, виданого 06 листопада 2008 року Сумським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 жовтня 2008 року.

Тобто, на виконання вимог ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем відповідно до ч. 9 зазначеної статті, тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, за порушенням ним вимог 2.1 а ПДР України, а саме за керуванням маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.1 а ПДР України, оскільки він мав при собі посвідчення водія, апеляційний суд зазначає наступне.

У відповідності до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Окрім цього, згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМ України від 08 травня 1993 № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Таким чином, наявність вказаного документа підтверджує право водія керувати транспортним засобом, в чому був обмежений ОСОБА_1 на час зупинення його працівниками поліції, тим самим останній порушив п. 2.1 ПДР України, що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення не вірної дати встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами, не спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зважаючи на те, що 31 серпня 2022 року це дата відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення № 2-922/08 виданого 06 листопада 2008 року, в якому в ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якого згідно розрахунку від 10 лютого 2023 року за період з 30 серпня 2012 року по 01 лютого 2023 року в сумі 184 410 грн. 43 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу матері дитини, апеляційний суд не бере до уваги, зважаючи на відсутність доказів підтвердження вказаних обставин.

Окрім цього, скасування старшим державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не звільняє ОСОБА_1 від понесення адміністративної відповідальності, так як вказане рішення державний виконавець постановив лише 01 жовтня 2024 року.

Тобто, на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та постановлення судом першої інстанції судового рішення, яким останнього визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, постанова державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами діяла.

Твердження апеляційної скарги про те, що державним виконавцем не надсилалася на адресу ОСОБА_1 постанова старшого державного виконавця від 10 лютого 2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 69745852, то такі доводи є необґрунтованими з огляду на те, що у випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні (постанови Верховного Суду від 24.10.2022 у справі №910/18480/20, від 19.01.2024 у справі №911/1216/21).

Також апеляційний суд зауважує про те, що на долученому відеозаписі нагрудних камер працівників поліції зафіксовано визнання ОСОБА_1 наявність в нього заборгованості з несплати аліментів, а тому останній як боржник несе правові наслідки від не виконання покладених на нього обов`язків зі сплати аліментів на утримання дитини.

Наданий апелянтом витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) та копія військового квитка ОСОБА_1 не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження неправомірності постанови старшого державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Оскільки, зважаючи на наявність у ОСОБА_1 як боржника в рамках виконавчого провадження заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на день розгляду справи не була погашена, тобто невиконання рішення зі сплати аліментів, вжиття державним виконавцем вказаних заходів забезпечення виконавчого провадження відповідало завданням виконавчого провадження та здійснене в межах повноважень державного виконавця.

Доказів звернення ОСОБА_1 до Ковпаківського ВДВС в м. Суми Східного міжрегіонального управління МЮ України до жовтня 2024 із заявою про скасування постанови державного виконавця про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами з підстав його призову на службу під час мобілізації та надання державному виконавцю документів на підтвердження вказаної обставини, матеріали справи не містять.

Крім того, з 16 лютого 2023 року ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_2 .

Доводи апелянта з приводу того, що під час розгляду справи судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, яке полягає в тому, що останній не приймав участь під час розгляду справи, був позбавлений права на захист та надання доказів суду, а тому за даних обставин постанова суду підлягає скасуванню, є безпідставними.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 126 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Крім того, ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, був повідомлений про час та дату розгляду в Ковпаківському районному суді складених матеріалів, що підтверджуються проставленим підписом останнього. Вказане також зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

З урахуванням обізнаності ОСОБА_1 про наявне щодо нього провадження, суд правильно на виконання вимог закону розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вживши всі необхідні заходи для його повідомлення.

Окрім цього, право ОСОБА_1 , як на особисту участь у судовому засіданні, так і на захист було відновлене апеляційним судом.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.1 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 126 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх неналежності, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Маховику Р.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 03 місяці, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маховика Р.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.