Номер провадження 3/521/5309/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Тихонова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ВАД № 463030 від 15.08.2025 встановлено, що 14.08.2025 приблизно о 21:00 год., гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та чинив хуліганські дії відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але сам не досяг віку адміністративної відповідальності.

З протоколу серії ВАД № 463029 від 15.08.2025 вбачається, що 14.08.2025 року близько о 21:00 год., гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , та чинив хуліганські дії відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але сам не досяг віку адміністративної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано:

- за протоколом серії ВАД № 463030 від 15.08.2025 за ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- за протоколом серії ВАД № 463029 від 15.08.2025 за 1. ст. 184 КУпАП;

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася. Про місце дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, зокрема шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі. Надала заяву про розгляд беї її участі, вину визнала.

ОСОБА_1 обізнана про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Хаджибейському районному суді міста Одеси, що підтверджується підписом особи у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Заперечень до протоколу не надано. В поясненнях зазначає про визнання вити та про розгляд справи судом без її участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки диспозиція ст. 184 КУпАП передбачає саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається зі змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 установлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП - невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, до суду надані докази: протоколи про вчинення адміністративних правопорушень: серії ВАД № 463030 від 31.07.2025, серії ВАД № 706097 від 15.08.2025, серії ВАД №463029 від 15.08.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 15.08.2025, поясненнями матері потерпілої ОСОБА_5 від 15.08.2025 та іншими матеріалами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Даний вид впливу суд вважає достатнім і доцільним для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 184, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.А. Тихонова