Справа № 177/1485/25
Провадження № 3/177/486/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Вако М.Ю., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дудчани Херсонської області, працюючого помічником машиніста бурової установки ПрАТ «Північний ГЗК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , 30.05.2025 о 21 год. 30 хв., у порушення п. 2.9 а) ПДР України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , по автодорозі Р-74, між населеними пунктами м. Кривий Ріг с. Червоне у Криворізькому районі Дніпропетровської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Drager 6810, тест № 242 із результатом 2,24% проміле.

ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення про те, що 30.05.2025 він на прохання знайомого ОСОБА_4 , дав йому в користування належний йому автомобіль ВАЗ. Близько 20 год. 30 хв., до нього додому прийшов ОСОБА_4 та повідомив, що потрапив у ДТП, автомобіль перекинуло. Зазначив, що буде займатися пошуком людей, щоб перевернути автомобіль, а його попрохав прийти на місце ДТП, подивитися за автомобілем. Він вирушив пішки до місця ДТП та по дорозі його перестріли працівники поліції, із якими він приїхав до автомобіля. Працівникам поліції він відразу повідомив, що до ДТП не причетний, вказував на особу, яка керувала його транспортним засобом, однак на його пояснення ніхто не реагував. Прибувши на місце ДТП, вони передали його працівникам поліції іншого екіпажу, яким він також пояснював, що не керував транспортним засобом. При цьому, хто конкретно керував автомобілем, він не говорив, оскільки працівники поліції у нього про це не запитували. Письмових пояснень працівникам поліції на місці події не надавав та не підписував. Щодо складеної схеми місця ДТП пояснив, що таку підписав без зауважень та застережень, однак з її змістом не знайомився, при цьому уточнив, що підписував усе, що надавали йому працівники поліції. Також не заперечував, що ввечері, 30.05.2025, перебуваючи вдома, вживав алкогольні напої, а саме, вино, близько 500,00 мл. Коли перебував на місці ДТП на вимогу працівників поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки розумів, що його в будь-якому випадку притягнуть до відповідальності, якщо не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, то за відмову від проходження огляду. Однак, із результатами огляду не погоджувався, оскільки працівниками поліції порушено порядок проведення огляду, який, у разі ДТП, мав би бути проведений у обов`язковому порядку в закладі охорони здоров`я.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Вако М.Ю., у судовому засіданні просив закрити провадження в справі за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події інкримінованого правопорушення, оскільки останній 30.05.2025 транспортним засобом не керував та докази про це працівниками поліції не надано.

У судовому засіданні за клопотанням захисника Вако М.Ю., опитано свідка ОСОБА_4 , який надав пояснення про те, що 30.05.2025 близько 18 год. 30 хв., взяв у користування у знайомого ОСОБА_2 транспортний засіб «Калина», синього кольору. Вирішивши свої справи та повертаючись додому, їхав зі швидкістю близько 60 км/год, з м. Кривий Ріг у напрямку м. Жовті Води, однак, заїхав на гравій, не впорався з керуванням, у результаті чого відбувся занос автомобіля, а потім його перевертання. Вибравшись із автомобіля, побачив, що мобільний телефон розбився, тому вирішив йти до міста за допомогою. По дорозі зустрів раніше незнайому жінку, яку попрохав повідомити про ДТП до органів поліції. Приблизно о 20 год. 30 хв. ця жінка зі свого мобільного телефону набрала службу «102», повідомила, що на «Жовтоводській трасі» сталася ДТП та назвала його дані (прізвище та ім`я). Потім він зайшов до ОСОБА_2 , розказав, що потрапив у ДТП, що машину перевернуло, тому буде займатися пошуком людей, які йому допоможуть з автомобілем і евакуатор. Проте те, що відносно ОСОБА_2 , який прийшов відразу на місце ДТП, працівниками поліції складено матеріали за фактом ДТП, дізнався на наступний день.

Оскільки інформація про свідка ОСОБА_4 особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_2 , на місці події не повідомлялася та будь-яка інформація про цю особу, як учасника події, у матеріалах справи відсутня, із метою перевірки наданих ОСОБА_4 пояснень у судовому засіданні, судом витребувано від Криворізького РУП інформацію про надходження на службу «102» повідомлення про ДТП 30.05.2025 на автодорозі Р-74 між м. Кривий Ріг та с. Червоне у Криворізькому районі Дніпропетровської області.

Згідно з відповіді Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області на запит суду, 30.05.2025 о 21 год. 43 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_5 про те, що «на виїзді з м. Кривого Рогу в напрямку м. Жовті Води, біля з`їзду, під полем, перекинуте авто, темний седан «ВАЗ Калина», р/н НОМЕР_2 , у якому розбиті вікна, всередині сліди свіжої крові, у салоні горить світло. Заявник шукає на місці події людей, але знайти в темноті не може».

За клопотанням захисника Вако М.Ю. у судовому засіданні опитано в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що 30.05.2025, після 21 год. 00 хв., вже точного часу не пам`ятає, їхав на власному автомобілі зі знайомим з м. Кривий Ріг у напрямку м. Жовті Води. На ділянці дороги, у полі, помітили світло та під`їхавши ближче, побачили, що біля поля на даху, перевернутий автомобіль, марки ВАЗ, у салоні якого горіло світло, вікна в автомобілі були вибиті. У салоні автомобіля та біля нього людей не було, але він помітив свіжі сліди крові, після чого зателефонував на лінію «102» та повідомив про ДТП. Черговий прийняв його повідомлення та просив залишатися на місці події до приїзду патрульної поліції. Приблизно через 40 хв. на місце події прибув автомобіль патрульної поліції, із якого, серед інших, вийшов чоловік, особу якого пізніше встановлено як «Іванів». На обличчі та руках ОСОБА_2 були помітні сліди крові, через що він зрозумів, що саме цей чоловік причетний до ДТП. Однак, ОСОБА_2 повідомив, що автомобіль ВАЗ йому не належить. Після цього, на вимогу працівників поліції, ОСОБА_2 самостійно, без застосування будь-якого примусу, дістав із кишень посвідчення водія на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, як потім було встановлено, саме на цей же автомобіль ВАЗ, який був на місці події, та ключі від автомобіля. При цьому, під час натискання працівником поліції на брилок сигналізації, що знаходився на ключах, виданих ОСОБА_2 , спрацьовував сигнал сигналізації на автомобілі ВАЗ. Також свідок зазначив, що в подальшому не чув, щоб ОСОБА_2 надавав будь-які пояснення, зокрема, про керування його транспортним засобом іншими особами, їх прізвища не називав. Що відбувалося далі на місці події пояснити не може, оскільки залишив його з дозволу патрульної поліції.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозаписи на DVD-диску з відеофіксацією правопорушення, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346783 від 31.05.2025 слідує, що 30.05.2025 о 21 год. 30 хв., по автодорозі Р-74 між населеними пунктами м. Кривий Ріг с. Червоне у Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 11183, р/н НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення в розрізі порушення п. 2.9 а) ПДР України має місце у таких випадках: 1) згода особи з результатами огляду, проведеним на місці зупинки транспортного засобу; 2) результати медичного огляду, проведеного у випадку незгоди особи з результатами огляду на місці зупинки або у випадку відмови від огляду на місці зупинки.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, в направленні на огляд водія до КП «КБЛПД» ДОР, складених працівниками поліції щодо ОСОБА_1 , зазначено виявлені у останнього ознаки сп`яніння як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів.

При огляді відеозаписів, що містяться на DVD-диску, встановлено, що прибувши за викликом на місце дорожньо-транспортної пригоди, при спілкуванні з водієм та перевірки документів, у останнього виявлено ознаки сп`яніння, у зв`язку з чим, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, на що ОСОБА_1 добровільно погодився. Результати тесту вказують, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з акта огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810, прилад ARВH-0535, результат огляду позитивний, 2,24% проміле, що також підтверджується чеком тестування № 242.

Із результатами огляду водій ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у акті.

Проаналізувавши відеозапис та наявні письмові докази, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено належним чином, із дотриманням вимог, передбачених КУпАП та Інструкцією.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні ним вимог п. 2.9 а) ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Жодних грубих порушень норм КУпАП та Інструкції, які б виправдовували дії ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у судовому засіданні не встановлено.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 про те, що транспортним засобом ВАЗ 11183, р/н НОМЕР_2 , керував не він, а інша особа та враховує, що ОСОБА_2 на місці події не повідомляв органам поліції про те, що транспортним засобом керувала інша особа, зокрема ОСОБА_4 . Окрім того, саме у ОСОБА_2 , який був виявлений працівниками поліції неподалік місця ДТП, малися посвідчення водія, документи на цей автомобіль ВАЗ та ключі від нього. При цьому, як повідомив свідок ОСОБА_6 , на обличчі та руках ОСОБА_2 були сліди крові, так само, як і салоні автомобіля, що свідчить про перебування ОСОБА_2 в салоні автомобіля ВАЗ до моменту ДТП. Підстави не брати до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 , у суду не має, оскільки вказаний свідок не є товаришем, родичем, іншою близькою особою ОСОБА_2 та останній не є заінтересованим у розгляді справи. Натомість, пояснення свідка ОСОБА_4 , який є знайомим ОСОБА_2 , суд до уваги не бере, та розцінює їх як такі, що надані з метою допомогти ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення. Пояснення свідка ОСОБА_4 спростовуються витребуваною з Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області інформацією, про те, що будь-яких повідомлень від нього на лінію «102» про ДТП, зокрема, за його участі, не надходило, оскільки про ДТП повідомлено свідком ОСОБА_6 .

Посилання ОСОБА_2 на порушення працівником патрульної поліції процедури огляду на стан сп`яніння, яка, на його переконання, проведена з порушенням п. 8 розд. І Інструкції, відповідно до якої у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, а не на місці ДТП, який було проведено у даній справі, не спростовують встановлення факту керування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Встановлений за допомогою Драгера показник у 2,24 % проміле, більш ніж у 10 разів перевищував допустиму норму (0,2 % проміле). Окрім того, даних про заглибних чи травмованих осіб у результаті ДТП, за наявності яких проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди було б обов`язковим у закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять, про таких ОСОБА_2 не повідомляв.

На переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, свідчать про допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.9 а) ПДР України під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак, доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Суддею критично оцінюються доводи та заперечення ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення, та розцінює таку позицію як спосіб захисту, який ОСОБА_2 обрав із метою уникнення адміністративної відповідальності, шляхом категоричного заперечення винної поведінки, що є його безумовним правом, у контексті реалізації права на захист.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки в правовому полі.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки, а тому, із метою подальшого запобігання правопорушень з боку ОСОБА_2 , вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника буде стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, із позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 10.09.2025

Суддя: