Справа №521/4900/24
Номер провадження 3/521/188/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Непоради О.М.,

за участю секретаря - Зубчевського Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі матеріали, що надійшли з Одеської митниці ДМС України, за протоколом складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «СЕВТОР» (, Україна, 54001, Миколаївська область, м.Миколаїв, Центральний р-н, вул. Шевченка, буд. 59-а), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України,

за участю сторін провадження:

представника Одеської

митниці - Євдокимова Д.А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №0077/50000/24 від 26.01.2024 року встановлено, що Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічних операції ТОВ «СЕВТОР» () (продавець) згідно контракту від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR ), укладеного з компанією «Borko Trade Hungary Kft» (1171, Hungary, Budapest, Lugasutca 7) (покупець).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «СЕВТОР» () за митною декларацією (далі МД) типу ЕК 10 ДР від 05.06.2022 № UA500390/2022/3744 (попередня МД типу ЕК 10 РР від 20.05.2022 № UA500390/2022/2980) експортовано до Румунії товар «насіння соняшнику, не для сівби, насипом, врожаю 2021 року», загальною вагою брутто/нетто 3 285, 260 тонн, фактурною вартістю 1 314 104,00 доларів США, митна вартість складає 38 443 981,11 грн.

Митне оформлення зазначених МД здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 МК України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR, інвойс від 03.06.2022 № SVT 190522-SFR/2, коносамент від 31.05.2022 №1.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем товару є компанія ТОВ «СЕВТОР» () (Україна, 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний р-н, вул. Шевченка, буд. 59- а) в особі директора ОСОБА_1 , а покупцем є іноземна компанія «Borko Trade Hungary Kft» в особі директора Jakub Bedrich.

Згідно гр. 21 вищезазначеної МД переміщення товару на кордоні здійснювалось морським судном (PRINCESS RAWYA).

Статтею 320 МК України встановлено, що форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками. Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому Митним кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Чеської Республіки.

22.12.2023 Одеською митницею за вхідним номером 31852/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби (від 22.12.2023 року №26-1/26-04/7.10/3222), щодо отриманої відповіді Генерального митного директорату Чеської Республіки (від 01.12.2023 №41066-8/2023-900000-213) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при експорті товарів на підставі контракту з «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7) в особі директора компанії Jakub Bedrich.

За результатом розгляду листа Держмитслужби та опрацювання документів, які надійшли від Генерального митного директорату Чеської Республіки, а також додатків до нього, встановлено наступне.

Співробітниками митного директорату проведено розслідування та з`ясовано фактичне місцезнаходження Jakub Bedrich. Справжня адреса проживання пана ОСОБА_2 (директор «BORKO TRADE HUNGARY», ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є муніципалітет resident BORKOVANY 128, 691 75 BORKOVANY,CZ у Чеській Республіці. Однак фактично за даною адресою він не проживає.

Також, співробітниками митного директорату здійснено опитування пана ОСОБА_2 щодо здійснення зовнішньоекономічної діяльності та інших деталей, які можуть стосуватись діяльності пов`язаної з ТОВ «СЕВТОР». 19.10.2023 о 10 год. 00 хв. пан ОСОБА_2 з`явився до митниці області Південна Моравія, де було оформлено протокол заслуховування за №539622-4/2023-530000-51.

В ході опитування пана ОСОБА_2 встановлено наступне.

Пан ОСОБА_2 за проханням свого товариша ОСОБА_3 у 2019 році на своє ім`я відкрив банківський рахунок в Угорщині (назву банку не пам`ятає). ОСОБА_4 пояснив пану ОСОБА_2 , що хоче відкрити банківський рахунок в Угорщині, однак для цього йому потрібен громадянин з Європейського Союзу, інакше йому не відкриють банківський рахунок у зв`язку з тим, що він громадянин України.

Також, ОСОБА_3 зазначив, що хоче займатися бізнесом в Угорщині, а саме купувати зерно і сільськогосподарську продукцію, яку він би обмінював на трактори.

У подальшому на початку 2021 року за проханням ОСОБА_3 пан ОСОБА_2 закрив цей рахунок.

Зі слів пана ОСОБА_2 жодних документів на руки за відкриття та закриття банківського рахунку він не отримував, так само як і фінансову винагороду. Разом з тим, пан ОСОБА_2 пояснив, що йому невідомо про те, що він десь значиться як керівник компанії «BORKO TRADE HUNGARY» та не підписував ніяких документів (окрім випадків відкриття та закриття банківського рахунку в Угорщині за проханням ОСОБА_3 ). Зі слів пана ОСОБА_2 , він не повинен був мати жодних прав підпису, а лише бути працівником з метою управління банківським рахунком.

Виходячи зі свідчень пана ОСОБА_2 встановлено, що поданий ТОВ «СЕВТОР» зовнішньоекономічний контракт від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR до митної декларації від 05.06.2022 № UA500390/2022/3744 - є підробленим, оскільки пан ОСОБА_2 його не підписував та не вів жодної фінансово-господарської діяльності угорської компанії «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7).

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Продавцем та відправником вказаного товару є ТОВ «СЕВТОР» () в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Відповідно до відомостей модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, гр. ОСОБА_1 протягом 2023 не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 482, 483 Митного кодексу України.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , керівником ТОВ «СЕВТОР» () вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «насіння соняшнику», митною вартістю 38 443 981,11 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблений зовнішньоекономічний контракт від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої зазначив, що він не має ніякого відношення до господарської діяльності ТОВ «СЕВТОР» () та будь-яких інших компаній, товариств, підприємств, які пов`язані господарською діяльністю з ТОВ «СЕВТОР» (), а тому не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності. Крім того надав копію вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 25.11.2022 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України.

Представник митниці Євдокимов Д.А. в судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні порушення митних правил, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України. Зазначив, що саме ОСОБА_1 , як керівник товариства та декларант несе відповідальність за достовірність поданих документів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ч.1 ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані. Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Між тим, Митний кодекс України нормою ст.257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.

Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Судом встановлено, що продавцем товару є компанія ТОВ «СЕВТОР» () , а покупцем є іноземна компанія «Borko Trade Hungary Kft».

ТОВ «СЕВТОР» () за митними деклараціями (далі МД) типу ЕК 10 ДР від 05.06.2022 № UA500390/2022/3744 (попередня МД типу ЕК 10 РР від 20.05.2022 № UA500390/2022/2980) експортовано до Румунії товар «насіння соняшнику, не для сівби, насипом, врожаю 2021 року», загальною вагою брутто/нетто 3 285, 260 тонн, фактурною вартістю 1 314 104,00 доларів США, митна вартість складає 38 443 981,11 грн.

Митне оформлення зазначених МД здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 МК України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR, інвойс від 03.06.2022 № SVT 190522-SFR/2, коносамент від 31.05.2022 №1.

22.12.2023 Одеською митницею за вхідним номером 31852/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби (від 22.12.2023 року № 26-1/26-04/7.10/3222), щодо отриманої відповіді Генерального митного директорату Чеської Республіки (від 01.12.2023 №41066-8/2023-900000-213) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при експорті товарів на підставі контракту з «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7) в особі директора компанії Jakub Bedrich.

Співробітниками митного директорату здійснено опитування пана ОСОБА_2 щодо здійснення зовнішньоекономічної діяльності та інших деталей, які можуть стосуватись діяльності пов`язаної з ТОВ «СЕВТОР».

Виходячи зі свідчень пана ОСОБА_2 митниця прийшла до висновку, що поданий ТОВ «СЕВТОР» зовнішньоекономічний контракт від 19.05.2022 № SVT 190522-SFR до митної декларації від 05.06.2022 № UA500390/2022/3744 - є підробленим, оскільки пан ОСОБА_2 його не підписував та не вів жодної фінансово-господарської діяльності угорської компанії «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7).

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до заключного звіту Митного управління Південноморавського краю від 03.11.2023 року, переклад якого з англійської мови виконано Одеською митницею за допомогою перекладача, зазначено, що митне управління не змогло отримати запитуванні документи та відповіді на запитання працівників митного управління України, а лише інформацію про можливі проміжки часу вищезазначеної справи. Таким чином отримані відомості не є повними та вичерпними.

Вивчивши вказаний звіт суд приходить до висновку, що пояснення пана ОСОБА_2 про те, що він підписував тільки документи необхідні для відкриття рахунку в Угорщині, іншого він не знає, не пам`ятає, що йому невідомо про те, що він десь значиться як керівник компанії «BORKO TRADE HUNGARY» та не підписував ніяких документів, не можуть бути підставою для доведеності підробки зовнішньоекономічного контакту. Суд не може приймати своє рішення на сумнівах та припущеннях.

Крім того суд зввертає увагу, що суду не надано доказів щодо недійсності угоди - зовнішньоекономічного контракту від 19.05.2022 року, у тому числі і через його підробку у встановленому законом порядку. Суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати недійсність таких угод у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 25.11.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки та на підставі вимог ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до змісту вироку Дніпровським районним судом м.Києва встановлено, що ОСОБА_1 з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди у загальній сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень передав невстановленій особі, копію паспорту громадянина України та картку фізичної особи платника податків. На підставі наданих ОСОБА_1 особистих документів, невстановленою слідством особою, яка діяла в інтересах невстановленої групи осіб, підготовлено документи, необхідні для його призначення на посаду директора ТОВ «СЄВТОР» () та щодо придбання (купівлі) частки в статутному капіталі зазначеної юридичної особи та інші документи, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закону) подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи. ОСОБА_1 шляхом підписання вніс завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «СЄВТОР» (). ОСОБА_1 достовірно усвідомлював про відсутність у нього фінансових ресурсів для придбання підприємства ТОВ «СЄВТОР», навиків і досвіду для виконання обов`язків директора та не мав наміру здійснювати після реєстрації ТОВ «СЄВТОР» () фінансово-господарську діяльність в якості директора та засновника. Вчинивши вказані дії, ОСОБА_1 розумів, що фактично виконувати обов`язки засновника та посадової особи ТОВ «СЄВТОР» наміру не мав та у подальшому їх не виконуватиме, оскільки не мав бажання займатись підприємницькою діяльністю, статутний капітал вказаного товариства не формуватиме, правами засновника та службової особи підприємства не користуватиметься, фінансово-господарською та поточною діяльністю товариства не займатиметься.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вирок суду набрав законної сили 27.12.2022 року. Відповідно до вимог ст.129 Конституції України рішення суду є обов`язковим.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично не здійснював фінансово-господарську діяльність підприємства ТОВ «СЄВТОР», а тому особисто не надавав будь-яких документів, необхідних для митного оформлення товару за зовнішньоекономічним контрактом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що визначене ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 здійснює будь-яку господарську діяльність та вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у митних деклараціях (товаросупровідних документах). Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Оцінюючи наявні матеріали справи, суд вважає, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Досліджені в суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а суд не наділений повноваженнями встановлення інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення адміністративного правопорушення.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як "кримінальне обвинувачення", оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд звертає увагу, що суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази у справах про порушення митних правил, встановлювати інших осіб, які можуть бути причетними до правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Вимогами частин першої, другої статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки суду не надано доказів на його підтвердження, тому за таких обставин справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 483 ч. 1, 527-529 МК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.483 Митного кодексу України про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.М. Непорада