Провадження № 33/824/2156/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Драганова В.В.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ,

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди

адвоката Островського Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Драганова Віктора Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 22.08.2024 о 18 год. 30 хв. в м. Києві по бульвару Лесі Українки, 34, керуючи автомобілем Форд, д.н.з. НОМЕР_2 , всупереч п. 2.3(б), п. 10.1, п.8.7.3(е) Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при початку руху не впевнився в безпечності на перехресті бульвару Лесі України - вул. Дж. Маккейна, розпочав рух на червоний (забороняючий) сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фіат, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась з вул. Дж. Маккейна на зелений сигнал світлофора, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Драганов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду ухвалена з істотним порушенням вимог матеріального та процесуального права, викладені висновки є такими, що не відповідають фактичним обставин справи, містить формальний підхід щодо дослідження та оцінки доказів. Таким чином, постанова є не обґрунтованою та не справедливою, через що має бути скасованою.

Захисника звертає увагу, що під час винесення рішення, суд першої інстанції поверхнево вивчив матеріали адміністративної справи та не встановив причини по яких водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя на забороняюче червоне світло світлофору.

Зокрема місцевим судом не було враховано пояснення співробітників патрульної поліції УПП у м. Києві - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебуваючи в складі автопатруля наряду Рубін 0603, виконуючи свої обов`язки по патрулюванню Печерського району м. Києва на службовому автомобіля «Тойота Пріус» номерний знак НОМЕР_4 , стояли на перехресті бул. Лесі Українки з вул. Дж. Маккейна в м. Києві на червоний сигнал світлофору. Побачивши, що до службового автомобіля позаду наближається автомобіль швидкої медичної допомоги, співробітники патрульної поліції, через гучномовець надали незаконний наказ водію автомобіля Форд - ОСОБА_1 , який в цей час стояв попереду них, про проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору.

Так, водій ОСОБА_1 , почувши вказівку працівника поліції на проїзд перехрестя, звернув свою увагу у дзеркало заднього огляду та переконався що позаду нього стояв автомобіль патрульної поліції, який мав на кузові спеціальну кольорову графіку у вигляді біло-синіх смуг та написи «ПОЛІЦІЯ», на даху автомобіля були встановлені світлові сигнали (проблискові маячки синього та червоного кольору). В салоні даного автомобіля перебувало двоє осіб одягнутих в формений одяг співробітників поліції. Отже він був переконаний що вимога надійшла саме від працівників поліції.

Таким чином водій ОСОБА_1 , в ситуації яка склалась на дорозі, був зобов`язаний підкоритися вимогам працівника поліції на підставі Правил дорожнього руху України та Закону «Про національну поліцію». Усвідомлюючи те, що невиконання наказу працівника поліції може призвести до відповідальності (непокора законним вимогам працівника поліції), а також розраховуючи на те, що водій ОСОБА_2 чула усну вимогу працівника поліції та оцінивши ситуацію надасть йому перевагу у русі, виконав наказ поліцейського.

Розпочинаючи свій руху водій ОСОБА_1 був впевнений, що вказану вимогу працівника поліції почули і інші учасники дорожнього руху (вимога була озвучена чітко і голосно через пристрій підсилення звуку), в тому числі і водій автомобіля «Фіат» д.н.з. НОМЕР_5 - ОСОБА_2 , яка в цей час наближалась до перехрестя і була на значній відстані яка дозволяла їй зупинитись та надати можливість проїзду водію ОСОБА_1 перехрестя. Виконуючи вказівку поліцейського та проїхавши майже все перехрестя водій ОСОБА_1 не встиг завершити вказаний маневр, оскільки із задньою частиною керованого ним автомобіля відбулось зіткнення автомобілем «Фіат» під керуванням водія ОСОБА_2 , яка не зупиняючись продовжувала проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору, вважаючи що саме вона має перевагу в русі.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

До того ж, суд першої інстанції, ухвалюючи постанову та описуючи мотиви прийнятого рішення поклався лише на показання одного свідка ОСОБА_2 . При цьому, показання інших свідків суд не взяв до уваги зовсім.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Драганова В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

пояснення ОСОБА_2 та її представника адвоката Островського Р.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 цих правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 8.7.3.»е» передбачає, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв.

Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст. 9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №116194 від 22.08.2022 (а/с 1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 22.08.2022 (а/с 4), письмовими пояснення ОСОБА_1 (а/с 5), а також письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а/с 7-8)

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Відтак суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він виконував вказівку працівників поліції, яка поступила через гучномовець, про проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору, на думку апеляційного суду є необґрунтованими. Так, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР). Надання дороги для проїзду автомобілю швидкої допомоги не може бути підставою для проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги адвоката Драганова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Драганова Віктора Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко