Справа № 711/6083/25
Номер провадження 3/711/1718/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 704692 від 28.06.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28 червня 2025 року, близько 00:25 години, у м. Черкаси по бульвару Шевченка, 250, керував транспортним засобом «BMW X3», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення смс-повідомлень на контактний номер телефону, про що свідчать відповідні довідки в матеріалах справи, однак в судові засідання не з`явився, інтереси останнього представляв адвокат Накоп`юк Я. В.

У засіданні 28.07.2025 захисник Накоп`юк Я. В. повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки відсутній сам факт вчинення правопорушення, адже ОСОБА_1 не був водієм і транспортним засобом не керував; сам ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тому прибути до суду не має можливості.

Крім того, зазначив, що наразі триває розгляд Лисянським районним судом Черкаської області адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 про скасування винесеної поліцейським щодо нього постанови серії ДП18 № 763748 від 28.06.2025 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (проїзд на заборонений сигнал світлофора, що було підставою зупинки транспортного засобу).

Захисник подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтовував тим, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є недоведеним, а складений стосовно нього адміністративний протокол є необґрунтованим, протиправним та суперечить приписам чинного законодавства, подія не підтверджена сукупністю доказів, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю. Наполягав, що ОСОБА_1 був пасажиром автомобіля, а не водієм, а рапорт інспектора поліції у цій справі не може вважатися об`єктивним доказом, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.

Також за клопотанням захисника судом викликано свідка у справі, ОСОБА_2 , який, зі слів адвоката, керував автомобілем, та скеровано запит до Управління патрульної поліції в Черкаській області про виклик поліцейських, які складали адміністративні матеріали, та витребування доказів керування ОСОБА_1 28.06.2025 транспортним засобом, у зв`язку з чим розгляд клопотання про закриття провадження у справі визнано передчасним, його вирішення відкладено до надходження і дослідження додаткових доказів у справі.

У судове засідання 20.08.2025 викликані інспектори 1 взводу 1 роти ТОР УПП в Черкаській області Борецький М. М. та Перевізник Д. не з`явилися.

Натомість до засідання від старшого лейтенанта поліції Борецького М. М. надійшла заява від 19.08.2025 про розгляд справи без його участі, у якій також викладене письмове пояснення поліцейського про події 28.06.2025. Зокрема, ОСОБА_3 вказав, що в день складання адміністративного протоколу серії ААД № 704692 від 28.06.2025за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 щодо останнього також було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 763748 за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 28.06.2025 (проїзд на заборонний сигнал світлофора, що було підставою зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ). ОСОБА_1 подав позов до Лисянського районного суду Черкаської області про скасування вказаної постанови серії ДП18 № 763748. Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2025 у справі № 700/690/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. У заяві також наведено детальний аналіз відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто», із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, що виявили факт порушення ПДР України водієм автомобіля «BMW X3», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 .

Відповідно до похвилинно проаналізованих поліцейським відеозаписів, саме ОСОБА_1 перебував на місці водія автомобіля і здійснював керування ним, під час руху здійснив проїзд на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, за що у подальшому був зупинений поліцейським екіпажем, а відразу після зупинки, не виходячи з автомобіля, помінявся місцями із пасажиром автомобіля, пересівши з місця водія на переднє пасажирське, намагаючись у такий спосіб уникнути відповідальності. У поясненні поліцейського наведені детальні ознаки зовнішнього вигляду і одягу водія та пасажира автомобіля «BMW X3», за якими поліція ідентифікувала особу водія.

До заяви ОСОБА_3 долучено: копію службового посвідчення ОСОБА_3 ; копію графіку несення служби роти ТОР УПП в Черкаській області ДПП на серпень 2025; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 763748 від 28.06.2025, винесену стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП; копію рішення (вступна та резолютивна частини) Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2025, по справі № 700/690/25, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП 18 № 763748 від 28.06.2025 про адміністративне правопорушення було відмовлено; відеозаписи із камер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто», на яких зафіксований момент, як ОСОБА_1 сідає за кермо транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , та починає рух; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції із зафіксованими обставинами зупинки транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , виявлення в ньому двох пасажирів та водія ОСОБА_1 , який заперечував факт керування транспортним засобом, вказуючи на те, що ним керував його товариш, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано рух автомобіля «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , від місця паркування та проїзд транспортного засобу на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, а також момент, коли ОСОБА_1 з пасажиром, що сидів спереду, мінялися місцями. Обмін місцями в автомобілі зафіксований після його зупинки; коли погасли задні вогні сигналу гальмування, автомобіль почав активно розгойдуватися зі сторони в сторону, та в проміжку між передніми сидіннями поліцейські помітили рух тіл.

Також у відповідь на запит суду Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надало: копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 763748 від 28.06.2025, винесену стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши відеозаписи із відеореєстратора службового автомобіля поліції, із камер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто», нагрудних камер поліцейських, дослідивши письмові матеріали справи та подане захисником клопотання, приходжу до наступного.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як указує зміст статей 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Чинна редакція статті уведена в дію Законом України № 1231-IX від 16.02.2021, яким було посилено відповідальність за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі прирівняно відмову від проходження обов`язкового на вимогу поліції огляду на стан сп`яніння до керування транспортним засобом у такому стані. Отже, суспільна небезпека діяння, яке полягає у відмові від проходження огляду, є не менш значущою, ніж, власне, саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази щодо сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на місці чи медичний огляд на стан такого сп`яніння.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій відповідно до ознак перебуває у такому стані.

Згідно з пунктами 6-7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виклад наведених норм є послідовним, логічним і зрозумілим, не дає підстав для їх довільного трактування або тлумачення, оскільки передбачає чіткий порядок і способи огляду спочатку поліцейським на місці з допомогою спеціальних технічних засобів, а в разі відмови особи від проходження такого огляду на місці або незгоди з його результатом наступає етап огляду особи у закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського, відмова від якого тягне за собою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, довільного розсуду особи на вибір способу огляду вказана норма не передбачає.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і в пасивній формі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія) ПДР не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що положення КУпАП посідають провідне місце в ієрархії нормативно-правових актів щодо регулювання суспільних відносин по притягненню до адміністративної відповідальності та мають вищу юридичну силу щодо підзаконних нормативно-правових актів, які приймаються та затверджуються з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності уповноважених посадових осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема працівників патрульної поліції тощо.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів, та поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з нагрудного відеореєстратора, діють відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Наданими органом поліції відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (clip-0, clip-1 та clip-2) зафіксовано, що на момент зупинки транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , чоловік у чорній футболці, світлих шортах, взутий в кросівки чорного кольору з білою підошвою, яким виявився ОСОБА_1 , сидить на пасажирському сидінні спереду і категорично заперечує твердження поліцейських про умисну передачу ним керування транспортним засобом іншій особі. Під час спілкування поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що останній теж підтвердив, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відповів відмовою.

Відеозаписом зі службового автомобіля (clip-3) зафіксовано проїзд транспортного засобу білого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , видимість якого є чіткою, на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. Поліцейський патруль із увімкненим спеціальним світловим сигналом протягом певного часу рухався за цим автомобілем, а після його зупинки зафіксовано момент як автомобіль почав активно розгойдуватися зі сторони в сторону та в проміжку між передніми сидіннями помітно рух тіл.

Із відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто» встановлено, що худорлявий хлопець, одягнутий в чорну футболку, світлі шорти та взутий в кросівки чорного кольору з білою підошвою, сідає за кермо транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , і починає рух, який продовжує аж до моменту зупинки автомобіля поліцією.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити водія транспортного засобу у разі порушення ним Правил дорожнього руху та зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Зважаючи на зафіксовані відеозаписом події, суд вважає, що поліцейськими дотримані вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та подальшого повідомлення водієві конкретних і однозначних причин такої зупинки.

З огляду на описані обставини, суддя критично оцінює поведінку і заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, які беззаперечно спростовуються відеозаписами з реєстратора службового автомобіля поліції та відеокамер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто. Відеозаписами чітко зафіксовано як особа, одягнута в чорну футболку, світлі шорти та взуття чорного кольору з білою підошвою сідає за кермо транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , та починає рух, що триває безперервно до зупинки автомобіля поліцією, а після зупинки транспортного засобу ця особа раптом сидить вже на пасажирському сидінні спереду. При цьому, такий одяг та взуття мала на собі особа, ідентифікована в подальшому поліцією як ОСОБА_1 .

На додачу, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «BMW Х3», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , підтверджується також постановою серії ДП 18 № 763748 від 28.06.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у визнанні якої протиправною та скасуванні було відмовлено рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2025 у справі № 700/690/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Суддя зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, окрім іншого, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 704692 від 28.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- направленням до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.06.2025, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя, з відміткою про відмову ОСОБА_1 від огляду;

- витягом з бази ІПНП про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсного посвідчення водія НОМЕР_3 , терміном дії з 23.08.2024 по 23.08.2054;

- довідкою інспектора відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції А. Яковлева від 30.06.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом календарного року за ст. 130 КУпАП не притягувався;

- рапортом інспектора взводу № 2 роти ТОР в Черкаській області ДПП України старшого лейтенанта поліції Д. Перевізника від 28.06.2025 про обставини зупинки автомобіля «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , за порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України, після якої водій із пасажиром здійснили спробу помінятися місцями. Фактичний водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови, проте на вимогу поліцейських пройти відповідний огляд водій відповів відмовою;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано, що на момент зупинки транспортного засобу «BMW Х3» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , хлопець у чорній футболці, світлих шортах, взутий в кросівки чорного кольору з білою підошвою, яким виявився ОСОБА_1 , сидить на пасажирському сидінні спереду і категорично заперечує твердження поліцейських про те, що він передав керування транспортним засобом іншій особі. Під час розмови з ним поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , вживання алкоголю останній підтвердив, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відповів відмовою.

Зібрані у справі докази у своїй сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи той факт, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачене санкцією статті як обов`язкове додаткове стягнення, при призначенні якого суд позбавлений будь-яких дискреційних повноважень. Застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень,

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 130, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, п.2.5 ПДР України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати - отримувач коштів: ГУК у Черкаській області/код 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко