Справа № 450/1215/25 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/1139/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Асташкіна А.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Відповідно до постанови, 18.03.2025 року о 00 год. 10 хв. в с.Давидів по вул. Галицька, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудні боді камери 1164 та 1225. Від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, під час її винесення було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Заперечує факт керування ним транспортним засобом за обставин викладених у протоколі, а відтак і обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що ввечері 17 березня 2025 року його і його товариша Назара привіз до його будинку по АДРЕСА_1 на своїй машині. Автомобіль ОСОБА_1 ще з дня був припаркований біля будинку Назара. Опівночі 18 березня 2025 року він ( ОСОБА_1 ) пішки збирався йти від будинку Назара до себе додому по вул. Шкільній, коли під`їхали поліцейські і розпочали розмову щодо порушення комендантської години, а далі щодо нібито керування ОСОБА_1 автомобілем.

Наголошує, що у матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом від 18 березня 2025 року о 00 год. 10 хв.

Звертає увагу на те, що не можуть ж бути доказами факту керування ним будь-яким транспортним засобом і слова ОСОБА_2 , зафіксовані на відеозаписі, які наведено в постанові. Адже, на думку в цих фразах, не міститься жодних відомостей про особу, водія, дату, час і місце поїздки, натомість це вирвані з контексту фрази людини, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У судовому засіданні ОСОБА_3 вже заперечив факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Асташкіна А.В. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 274513 від 18.03.2025р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.03.2025р.; відеозаписом, рапортом.

Доводи апеляційної скарги, про те що, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки засобом марки KIA Sportage д.н.з. НОМЕР_2 про те, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , апеляційний суд не бере до уваги, вважає необгрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18 березня 2024 року о 00 год. 10 хв. зафіксований протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274513 від 18 березня 2025 року, рапортом інспектора СРПП ВП №3 ЛРУП №2.

Щодо апеляційних вимог у частині відсутності доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом від 18 березня 2025 року о 00 год. 10 хв., зокрема і у частині пояснень свідка ОСОБА_2 з цього приводу, то апеляційний суд наголошує, що такі доводи були предметом детального дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ