Справа № 138/2373/25
Провадження №:3/138/880/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Шлапака В.С.., розглянувши поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Турбів Липовецького району Вінницької області, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «ТехноПлюс», громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,-

за ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №333652 від 03.08.2025 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, останній 03.08.2025 о 21 год 00 хв на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р Молдова) в районні прикордонного знаку №0114, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, а саме уникаючи увагу прикордонних нарядів, рухався безпосередньо до річки Дністер для незаконного перетинання державного кордону, вплав через річку Дністер, у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП не визнав. Повідомив, що разом із друзями приїхав до ОСОБА_2 скельнського чоловічого монастиря. Наміру перетинати державний кордон не мав. На блок посту під час перевірки документів, військовослужбовці повідомили, що вони не мають права перебувати у прикордонній смузі, оскільки не отримали дозвіл командира. ОСОБА_1 повернувся з друзями до села, де присіли відпочити, з`їсти кавуна. Дане місце розташоване за 1,5 км від монастиря та приблизно 850 м від берега р. Дністер. Через деякий час до місця їхнього відпочинку прибув інспектор прикордонної служби, який забрав у них документи до з`ясування обставин. В подальшому їх було доставлено до військової частини, повідомлено про затримання і складання протоколу. Склали адміністративний протокол про спробу незаконного перетину. ОСОБА_1 пояснив, що такої мети у нього не було. Звертає увагу суду, що його пояснення, приєднані інспекторами прикордонної служби до протоколу, не відповідають фактичним обставинам і повинні бути оцінені судом критично, адже останні були написані під тиском і під диктовку працівника прикордонної служби про що свідчать численні виправлення та закреслення, а на відео чути, як йому підказують, що потрібно казати. Погодився написати, що визнає так як був наляканий, одного з його товаришів забрали до ТЦК. Час виявлення зазначений в протоколі не відповідає дійсносності. Будь-яких плавзасобів, або інших речей, які б свідчили про намір перетинання державного кордону вплав, при собі не мав.

02.09.2025 в судовому засіданні захисник Шлапак В.С. заявив клопотання про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивної сторони. Мотивуючи тим, що протокол складений з грубим порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколі, не підтверджені достатніми та достовірними доказами. Вважає, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №333652 від 03.08.2025, в якому зазначено обставини правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; рапорти військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення;копію протоколу серії ПдРУ №333655 від 03.08.2025 стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.204-1 КУпАП; план-схему до протоколу; фототаблицю; відеозапис до протоколу.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №333652 від 03.08.2025 ОСОБА_1 03.08.2025 о 21 год 00 хв на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р Молдова) в районні прикордонного знаку №0114, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, а саме уникаючи увагу прикордонних нарядів, рухався безпосередньо до річки Дністер для незаконного перетинання державного кордону, вплав через річку Дністер, у складі групи осіб.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, якщо не підтверджений іншими доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, рапорти начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_4 , техніка-водія групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_5 ..

Разом з тим, даний рапорт, який за своєю природою є внутрішніми документами, містять загальні формулювання. У розумінні ст. 251 КУпАП такий рапорт не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, без підтвердження іншими документами.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Визнання вини у письмових поясненнях чи усних (наданих під час складання протоколу) також не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності, на що була звернута увага Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18.

Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що у справі відсутні докази, які у своїй сукупності доводять спробу ОСОБА_1 (активні дії) на незаконний перетин кордону за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно з яким «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП, (протокол серії ПдРУ №333652 від 03.08.2025) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова