Справа № 166/702/25 Провадження №33/802/468/25 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 18 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24 квітня 2024 року о 19 год 55 хв в с.Заброди по вул.Зеленій, керував автомобілем "ВАЗ21043" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв. Вказує на те, що точність приладу «Алкофлор 507» становить +/- 0,05‰ в діапазоні вимірювання до 0,5‰, тобто з урахуванням похибки отриманий результат огляду міг становити від 0,12‰, що є допустимою нормою. Зазначає те, що у акті та направлені вказаний не вірний час їх складання, що підтверджується відеозаписом. Просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №571742 від 24.04.2025 (а.с.1), показами сертифікованого алкотестера Алкофор507 з позитивним результатом 0.36‰ (а.с.4); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з позитивним результатом (а.с.3); висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП Ратнівська ЦРЛ №68 від 24.04.2025, згідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5), зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 години (а.с.6); постановою серії ББА №342196 від 24.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.8), рапортом старшого інспектора-чергового ВП №2(сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області В.Михальчука (а.с.11); рапортом поліцейського ПОГ СВГ ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області О.Волоха (а.с.10); поясненнями свідка ОСОБА_3 ; Актом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 68 від 14.04.2025 ОСОБА_1 з позитивним результатом та останній мав зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.26); свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1480 газоаналізатор Алкофор 307, відповідно до якого похибка становить 0,1 % в діапазоні вимірювання від 0 до 0,5‰ (а.с.24), відеозаписом (а.с.14) та іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, тремтіння пальців рук, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином.

З відео вбачається, що поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у водія, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 507, на що він погодився, результат огляду 0.36‰, з такими результатами не був згідний та погодився проїхати у медичний заклад. Де пройшов огляд на стан сп`яніння результат, якого становив 0,27‰ та 0,22‰ через 20 хвилин. Лікарем встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та складено висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.14).

Так, переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу та в медичному закладі зафіксовано безперервною відео фіксацією.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Доводи апеляційної скарги в частині похибки приладу Драгер, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, ОСОБА_1 керував автомобілем 24 квітня 2025 року о 19 год 55 хв та цього ж дня тричі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер: на місці зупинки, де результат показав 0,36‰, після чого ним було пройдено огляд у медичному закладі, де зафіксовано результат 0,27‰ та 0,22‰ через 20 хвилин. А тому, апеляційний суд вважає, що у даному конкретному випадку не може застосовуватися технічна похибка +- 0,05 проміле, оскільки логічним є те, що з плином часу рівень алкоголю в крові зменшувався.

Також, встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння визначено не лише за допомогою технічного приладу, а й висновком лікаря, згідно якого ОСОБА_4 24.04.2025 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Крім того, в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що місцеві жителі с. Заброди, що випасали худобу 24.04.2025 року йому повідомили, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої та сів за кермо автомобіля з метою привезти ще алкогольних напоїв із села. Після цього, будучи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підпалив суху траву в полі , із-за чого виник конфлікт між ним та односельцями, які і повідомили його про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Він та інший працівник поліції ОСОБА_6 24.04.2025 зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Останній пройшов освідування на місці зупинки - результат позитивний 0,36‰ та погодився пройти освідування на стан сп`яніння у медичному закладі - Ратнівській ЦРЛ, де також підтверджено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 ..

Крім того, із долученої працівниками поліції до матеріалів справи копії свідоцтва № 12-02/0122 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «АлкоФор 507» Зав.№ IUМ3В0066 вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а вищевказане свідоцтво чинне до 25 лютого 2026 року (а.с.7).

Відповідно до роздруківки технічного приладу, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , останнє калібрування даного приладу АлкоФор 507, серійний номер IUN3В0066, було проведено 14 лютого 2025 року (відповідно до тесту № 00029 від 24 квітня 2025 року), тому станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням 24 квітня 2025 року, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Також, із копії свідоцтва № 12-01/1480 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «АлкоФор 307» Зав.№ IUМ3В0066, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд у медичному закладі, вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а вищевказане свідоцтво чинне до 09 травня 2026 року (а.с.24).

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника про те, що у акті та направлені вказаний не вірний час їх складання, оскільки різниця вказаного часу є незначною, суд вважає, що ключовим згідно чинного законодавства є дотримання процедури огляду, а не абсолютна синхронність часу. Огляд проведений з використанням сертифікованого приладу драгер, що в порядку ст.266 КУпАП зафіксовано на технічний засіб відеозапису, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, незначна різниця в часі не робить процедуру недійсною, різниця в часі на відеозаписі та зазначеному у направленні не спростовує факт адміністративного правопорушення. Медичний огляд у лікарні підтвердив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому час складання направлення не є вирішальним.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Допитаний в судовому засідання за клопотанням ОСОБА_1 лікар ОСОБА_3 суду пояснив, що як черговий лікар, пройшов навчання, отримав сертифікат та освідував ОСОБА_1 на стан сп`яніння за направленням працівника поліції. Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а отже висновок був позитивним та не пам`ятає, з яких причин він не підписаний особою, яку він освідував. Свідок пояснив, що ОСОБА_1 двічі продував прилад результат відповідно 0.27‰ та через 20 хвилин 0,22‰.

Отже лікар ОСОБА_3 проходив тематичне навчання з питань проведення медичних оглядів, з метою виявлення стану сп`яніння та має право проводити дані огляди, а доводи апелянта про те, що в протоколі зазначено, що огляд проводився у лікаря-нарколога, а не у лікаря-невропатолога не впливають на об`єктивність висновку щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження в даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Колєсніка Б.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 18 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов