ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/236/25Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І.
Провадження № 33/817/323/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гнат Н.А. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови ОСОБА_1 , 25 лютого 2025 року о 19 годині 02 хвилини по вул. Незалежності, 70 в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області керував транспортним засобом FORD Kuga д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння місці зупинки транспортного засобу та в КНП «Лановецька міська лікарня» відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гнат Н.А. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи відсутні достовірні докази про правові підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які передбачені ст.35 ЗУ «Про національну поліцію»;

у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого технічного приладу поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 ;

є незрозумілим за допомогою якого технічного приладу ОСОБА_1 мав проходити огляд на стан сп`яніння, так як згідно рапорту працівника поліції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу мав проводитися за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest 6810, а згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Лановецька міська лікарня» від 25 лютого 2025 року, огляд мав проводитися за допомогою приладу Алкофор 505;

складені працівниками поліції процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, так як вони складені не уповноваженою на те особою;

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Заслухавши доводи захисника Гнат Н.А., яка просила проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи залишив поза увагою обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи видно, що жодної з наведених підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у працівників поліції в даному випадку не було.

Як видно зі змісту оскарженої постанови щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував лише дані рапорту поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області А.Батенчука, про те, що під час патрулювання працівники поліції вирішили зупинити автомобіль і перевірити чи не погіршилось самопочуття його водія, оскільки цей автомобіль під час руху зміщувався від середини проїжджої частини дороги до її правого краю та у зворотному напрямку (а.с.9).

Однак, такі обставини не визначені ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" підставою для зупинення поліцейським транспортного засобу, а тому така зупинка є незаконною і має наслідком недопустимість встановлених за її результатами обставин як доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Крім того, зазначені у вказаному рапорті твердження про нечітку траєкторію руху автомобіля під керування ОСОБА_1 , а саме що він зміщувався від середини проїжджої частини дороги до її правого краю та у зворотному напрямку, не підтверджуються матеріалами справи.

Так, з доданих до протоколу записів відеореєстратора патрульного автомобіля (файли 1mp.4, 2mp.4) видно, що 25 лютого 2025 року починаючи з 19 год. 01 хв. патрульний автомобіль цілеспрямовано та зі значною швидкістю рухається в напрямку виїзду з населеного пункту, обганяючи при цьому інші автомобілі, і на виїзді з міста о 19:02:04 наздоганяє автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається по правій смузі руху в попутному напрямку ближче до середини проїжджої частини, а при наближенні патрульного автомобіля зміщується до правого краю проїжджої частини і так продовжує рух, що не можна вважати невиправданим маневром чи порушенням Правил дорожнього руху. Після цього, о 19:02:14 поліцейські за допомогою проблискових маячків подають вимогу про зупинку і вказаний автомобіль вмикає правий покажчик повороту, зупиняється на правому краю дороги о 19:02:24 і вмикає аварійну світлову сигналізацію.

Крім того, про невідповідність даних рапорту від 25.02.2025р. фактичним обставинам щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 свідчить те, що в матеріалах справи відсутня постанова про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення вимог ПДР щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Наявна в матеріалах справи постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4149348 від 25 лютого 2025 року стосується лише порушення п.2.3.в ПДР (водій був непристебнутим ременем безпеки), що було виявлено уже після здійснення незаконної зупинки автомобіля.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів факту вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху чи інших визначених ст.35 Закону про поліцію обставин на підтвердження законності зупинки автомобіля під його керуванням і подальшого направлення його для огляду на стан сп`яніння як водія, а наведені в рапорті поліцейського відомості щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не підтверджуються фактичними даними доданого до протоколу відеозапису реєстратора патрульного автомобіля.

Таким чином, аналіз встановлених у ході апеляційного розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині, оскільки відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, в даному випадку права на свободу пересування (ст.33 Конституції України), що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього не можна вважати допустимими доказами, оскільки вони складені внаслідок порушення працівниками поліції його конституційних прав і вимог 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Гнат Н.А. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гнат Н.А. задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя