Справа № 183/6734/25
№ 3/183/3252/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Краснокутський С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369928 від 22.06.2025 року, водій ОСОБА_1 , 22.06.2025 року, о 20 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом СКС, номерний знак НОМЕР_1 , траса М18 Харків-Ялта, 198 км 300 м, Самарівський район Дніпропетровської області, під час виникнення перешкоди, яку він був спроможний виявити, не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидва транспортних засобів отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 22.06.2025 року, транспортним засобом СКС, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по трасі М18 Харків-Ялта, 198 км 300 м Самарівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Самар по головній дорозі, перед ним з другорядної дороги виїхав транспортний засіб Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_2 , не надавши йому переваги у русі та який після виїзду на головну дорогу не набирав швидкість, тим самим спричинив аварійну ситуацію. Зазначив, що у ситуації, що виникла у нього не було технічної можливості уникнути зіткнення із транспортним засобом Toyota Rav4. Вважає, що в його діях відсутні склад правопорушення, тому просив закрити провадження у справі щодо нього.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 22.06.2025 року перебував у транспортному засобі СКС, номерний знак НОМЕР_1 , на пасажирському сидінні, рухались по трасі М18 Харків-Ялта, 198 км 300 м Самарівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Самар по головній дорозі, перед ними з другорядної дороги виїхав транспортний засіб Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_2 , не надавши переваги у русі та який після виїзду на головну дорогу не набирав швидкість. Вважає, що у водія ОСОБА_1 не було технічної можливості уникнути зіткнення із транспортним засобом Toyota Rav4.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 12.3. Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369928 від 22.06.2025, схему місця ДТП, письмові пояснення водія ОСОБА_1 , письмові пояснення водія ОСОБА_2 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , наданих у судовому засіданні, які не суперечать дослідженій судом схемі місця ДТП, водій ОСОБА_1 22.06.2025 року, керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по трасі М18 Харків-Ялта, 198 км 300 м Самарівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Самар по головній дорозі. Транспортний засіб Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на головну дорогу з другорядної дороги.

Згідно з п. 16.11. Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 відповідно до п. 1.4.1 ПДР мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила, в тому числі й вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, що водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, суд вважає недоведеним, поза розумним сумнівом, наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.О. Краснокутський