Номер провадження 3/243/4111/2025
Номер справи 243/8162/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» вересня 2025 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оброни України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, РНОКПП невідомий, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону у військовому звані солдат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

В період з 15 червня 2022 року по теперішні час солдат ОСОБА_2 проходить військову службу у Військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11. 16. 125. 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_2 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань» пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби солдат ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин:

24 липня 2025 року о 23 годині 05 хвилин під час перевірки наявності особового складу командиром 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 в присутності свідків заступника командира 2 механізованої роти з психологічної підтримки персоналу НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 та командира 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , було виявлено та встановлено факт самовільного залишення розташування 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , стрільцем-помічником гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Пошуки власними силами результатів не дали. На, телефонні дзвінки солдат ОСОБА_2 не відповідав, місце свого перебування та намір покинути розташування підрозділу солдат ОСОБА_2 не повідомив.

25 липня 2025 року о 08 годині 30 хвилин від його дружини надійшло текстове повідомлення старшому лейтенанту ОСОБА_4 , в якому вона повідомила наступне: що ОСОБА_2 24 липня 2025 року приїхав в Дніпро, на автовокзалі йому стало зле, з автовокзалу його забрала швидка та станом на теперішній час 25 липня 2025 року перебуває у лікарні з підозрою на інсульт.

Однак. 02 серпня 2025 року о 16 годині 40 хвилин солдат ОСОБА_2 самостійно повернувся до розташування підрозділу, при цьому надав Виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 16202, виданої комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради, в якій вказано, що солдат ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в період з 24 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року.

Таким чином. солдат ОСОБА_2 . будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення їх статутних обов`язків, самовільно залишив територію військової частини, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до частини 3 статті 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Зважаючи на приписи ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Провина ОСОБА_2 доведена матеріалами справи, а саме:

- Протоколом про адміністративне правопорушення № 0693/25/26 від 02 серпня 2025 року, згідно якого В період з 15 червня 2022 року по теперішні час солдат ОСОБА_2 проходить військову службу у Військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11. 16. 125. 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_2 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань» пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби солдат ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин:

24 липня 2025 року о 23 годині 05 хвилин під час перевірки наявності особового складу командиром 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 в присутності свідків заступника командира 2 механізованої роти з психологічної підтримки персоналу НОМЕР_2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 та командира 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_5 , було виявлено та встановлено факт самовільного залишення розташування 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , стрільцем-помічником гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Пошуки власними силами результатів не дали. На, телефонні дзвінки солдат ОСОБА_2 не відповідав, місце свого перебування та намір покинути розташування підрозділу солдат ОСОБА_2 не повідомив.

25 липня 2025 року о 08 годині 30 хвилин від його дружини надійшло текстове повідомлення старшому лейтенанту ОСОБА_4 , в якому вона повідомила наступне: що ОСОБА_2 24 липня 2025 року приїхав в Дніпро, на автовокзалі йому стало зле, з автовокзалу його забрала швидка та станом на теперішній час 25 липня 2025 року перебуває у лікарні з підозрою на інсульт.

Однак. 02 серпня 2025 року о 16 годині 40 хвилин солдат ОСОБА_2 самостійно повернувся до розташування підрозділу, при цьому надав Виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 16202, виданої комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради, в якій вказано, що солдат ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в період з 24 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року.

Таким чином. солдат ОСОБА_2 . будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення їх статутних обов`язків, самовільно залишив територію військової частини, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП;

- Поясненнями ОСОБА_4 від 02 серпня 2025 року;

- Поясненнями ОСОБА_5 від 02 серпня 2025 року;

- та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази є належними та допустимим, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 3 КУпАП, а саме самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 172-11 ч. 3 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 172-11 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 172-11, 245, 280, 283-284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятисот) гривень 00 коп., на р/р: UA0005658, Казначейство України (ЕАП), код платежу 21081100, , МФО 899998, одержувач платежу Донецьке ГУК/Слов`янський МТГ/21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень на доходний рахунок UA0026001, Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цьогоКодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова