ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2287/25 Справа № 192/980/25 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

захисника Малютіна В. Г.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 16 квітня 2025 року о 09 год 20 хв у селі Червонокам`яному по вулиці Затишній, 1-А, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Хюндай, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КП ОПМЦЛЗ ДОР ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано на бодікамеру 795583, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропущеного строку апеляційного оскарження постанови зазначає, що не була присутня в судовому засіданні та не знала про винесену постанову. Відповідно до відповіді суду першої інстанції від 04.08.2025 постанова була внесена до ЄДРСР та направлена на її адресу лише 01 серпня 2025 року, а причиною ненадання їй копії рішення було перебування судді на лікарняному.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки поліцейський не зміг її пояснити. Щодо обставин події, то зазначає, що керувала транспортним засобом в цей день та мала вчасно доставити брата до лікарні через його стан здоров`я. Від медичного огляду остання не відмовлялася та погодилася на його проходження, проте повідомила, що брата залишити не може в такому стані, тому запропонувала поліцейському супроводити її з братом до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що їй було відмовлено. Поліцейський видав їй тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, який був їй повернутим та ОСОБА_1 поїхала до медичного закладу для проходження медичного огляду у місті Дніпрі, який вона пройшла протягом двох годин та отримала висновок про відсутність в неї ознак сп`яніння.

На відеозаписі, який переривається, не зафіксовано факту керування нею транспортним засобом, не видно взагалі обличчя особи на записі та неможливо встановити чи дійсно це саме вона, а отже фактично відсутній елемент складу даного адміністративного правопорушення.

Працівник поліції не роз`яснив наслідки відмови від проходження такого огляду, як і те, що у разі проходження огляду та підтвердження не перебування її у стані наркотичного сп`яніння, то протокол за ст. 130 КУпАП не буде складатися. Їй не були роз`яснені права та обов`язки в повному обсязі, що призвело до того, що вона була введена в оману та не могла в повній мірі розуміти наслідки своєї відмови.

Крім того на відеозаписі видно, що її зовнішній вигляд та мова не містить ознак явного наркотичного сп`яніння, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме мова є зв`язаною та не вбачається тремтіння пальців.

Посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП. На її думку, протокол був складений стосовно неї через неприязне ставлення з боку сержанта поліції, оскільки вона заважала їм чинити беззаконня по відношенню до її рідного брата, який їхав з нею.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 29 серпня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримала свою апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки остання не брала участь в суді першої інстанції, копію постанови отримала тільки 01 серпня 2025 року та 08 серпня 2025 року, тобто без невиправданої затримки звернулася з апеляційною скаргою. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року з наступними змінами і доповненнями (далі Порядок), зазначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 16 квітня 2025 року о 09 год 20 хв у селі Червонокам`яному по вулиці Затишній, 1-А, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Хюндай, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КП ОПМЦЛЗ ДОР ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано на бодікамеру 795583, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений за керування водієм транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду на встановлення відповідного стану.

В рапорті поліцейського зазначено, що 16.04.2025 під час несення служби на блокпосту а/д Н-08 був зупинений автомобіль Хюндай, н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , під час спілкування в якої було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, порушення мови), в подальшому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовилася на бодікамеру №795583, чим порушила п. 2.5 ПДР та складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського розпочинається з того, що в приміщенні стаціонарного блокпосту поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока не реагують на світло, на що остання дуже здивувалася, та запропонував останній пройти спеціальний огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціальному медичному закладі в місті Дніпро, на що ОСОБА_1 одразу погодилася, далі в ході розмови вона повідомила, що з нею поїде її брат, якого вона не може залишитися через незадовільний його стан здоров`я, в чому їй було відмовлено, пояснивши, що такий огляд проводиться у супроводі поліцейського. В ході розмови поліцейські повідомили, що вона може відмовитися від проходження огляду, про що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 погодилася та повідомила, що одразу поїде і в Дніпрі пройде такий огляд в медичному закладі.

Водночас з відеозапису слідує, що на ньому не зафіксовано повністю ОСОБА_1 та її обличчя взагалі не видно, а камера направлена була лише на її руки, при цьому коли поліцейський повідомив їй про виявлення в неї ознак наркотичного сп`яніння, ним було зазначено лише про таку ознаку як звужені зіниці ока, а інших ознак, про які зазначено в протоколі та рапорті поліцейським взагалі не повідомлено, як і не перевірено ним чи дійсно її зіниці очей не реагують на світло. Крім того, з відеозапису не спостерігається, що у ОСОБА_1 дійсно наявна така ознака наркотичного сп`яніння як порушення мови.

На відеозаписі також не зафіксовано і не роз`яснений порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку та наслідки відмови від його проходження, а також її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 , коли дізналася від поліцейського, що може відмовитися від проходження огляду, повідомила йому, що зараз поїде і сама його пройде в медичному закладі та погодилася на складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому як зазначено вище поліцейський, хоча і пояснив, що огляд має бути проведений в його присутності або у разі відмови буде складений протокол, однак не роз`яснив їй наслідки такої відмови і самостійного проходження огляду без супроводу працівника поліції.

Такі дії поліцейського суперечать вимогам Порядку та ст. 266 КУпАП, якою встановлено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. І поліцейський не міг не розуміти положення ч. 5 ст. 266 КУпАП, в силу якої огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 надала висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 травня 2025 року.

Вказаним висновком, складеному на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, засвідчується, що у ОСОБА_1 , яка пройшла медичний огляд за особистою заявою о 11.40 годині 16 квітня 2025 року, ознак сп`яніння не виявлено.

Суд першої інстанції, дослідивши долучений висновок, обґрунтовано не визнав його як доказ, у зв`язку з тим, що огляд був проведений без присутності поліцейського, а висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Водночас поза увагою суду першої інстанції залишилися вищевказані обставини щодо здійснення працівниками поліції дій, які суперечать Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, хоча і є доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, проте він складається, виходячи з тих обставин, які працівник поліції вважає встановленими і не має на перед встановленої сили.

Аналізуючи докази, наведені в оскарженій постанові та досліджені в судовому засіданні, апеляційний суд не може дійти обґрунтованого висновку, який би спростовував версію захисту. Для доведення винуватості особи недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Апеляційний суд зважає на те, що Європейський суд з прав людини для застосування гарантій Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які стосуються кримінально-правових аспектів, напрацював три критерії, на основі яких провадження можна вважати „кримінальним, а саме юридичну кваліфікацію відповідного правопорушення в національному законодавстві, саму природу такого правопорушення, а також характер і ступінь суворості покарання [рішення у справі „Engel and оthers v. the Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), § 82, § 83].

ЄСПЛ у рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції. Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Наведені вище обставини свідчать про порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, який викликає сумніви щодо об`єктивності дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані обставини суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому її слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк апеляційного оскарження постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун