Справа №-613/1557/25 Провадження №-3/613/569/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., адвоката Тараненка Я.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року, о 12 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення статутних обов`язків, під час виконання службових обов`язків в особливий період, перебував у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , чим порушив ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За вказане правопорушення передбачена відповідальність ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Тараненком Я.Ю. подано письмові заперечення проти протоколу, в яких захисник зазначив, що ОСОБА_1 з протоколом не згоден.

Захисник вважає, що в протоколі допущені суперечності щодо обставин правопорушення - в матеріалах справи відсутні відомості про те, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться саме на території АДРЕСА_2 , а також відомості про те, що 01.08.2025 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 виконував службові обов`язки на території ВЧ.

Також звертає увагу, що матеріали справи не містять висновків службового розслідування або службової перевірки, яка повинна була бути проведена за фактом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, стверджує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

За наведених обставин просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник Хміля В.П. пояснив, що 01.08.2025 ОСОБА_1 разом з побратимами перебував на квартирі, яка надається військовим для відпочинку після виконання бойових завдань. Це були вихідні дні за усним наказом командира. В цей час до квартири прийшли працівники військової частини НОМЕР_1 та направили ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, при цьому працівників військової служби правопорядку під час проходження цієї процедури не було.

Зазначив, що ОСОБА_1 не підписував ані протокол, ані заяву про ніби то визнання ним вини, 10.08.2025 він взагалі перебував на виконанні бойового завдання, про існування протоколу дізнався, отримавши виклик в суд.

Також звернув увагу, що зі змісту заяви від 10.08.2025 вбачається, що 01.08.2025 ОСОБА_1 виконував службові обов`язки на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , однак у протоколі зазначено про виконання службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_1 .

Щодо свідків, то в їх показаннях також відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини і що він виконував службові обов`язки.

За наведених обставин наявність розбіжностей, відсутність доказів, тощо, вважав, що вина ОСОБА_1 відсутня.

При винесення рішення просив врахувати практику судів, зокрема і рішення Богодухівського районного суду про закриття провадження за відсутності складу правопорушення щодо іншого військовослужбовця, який перебував разом з ОСОБА_1 та щодо якого було складено протокол за аналогічних обставин.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши письмові матеріали, суддя доходить таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується протоколом №17/РВЗ від 10.08.2025, рапортом командира 7 стрілецької роти НОМЕР_3 батальону територіальної оборони ВЧ НОМЕР_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 01.08.2025, о 13 год. 20 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат медичного огляду 2,01 проміле.

У висновку наявний підпис особи, що проходила огляд, що означає, що він не заперечував проти огляду та ознайомлений з його результатом. Заперечень щодо отриманого результату не надходило і під час розгляду справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Рапорт (а.с.11) свідчить що висновок складено в присутності командира 7 стрілецької роти 3 батальону ОСОБА_4 .

Інших порушень процедури направлення військовозобов`язаних для огляду на стан сп`яніння, регламентованої Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим ПКМУ №32 від 12.01.2024 також не встановлено.

Щодо заяви від 10.08.2025, то слід зазначити, що вона дійсно містить розбіжності з протоколом у зазначенні номеру ВЧ, отже суд погоджується із захистом про те, що така заява не може вважатись доказом, суд не бере її до уваги та не враховує при вирішенні справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих іі місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Згідно постанови Верховного Суду України від 30.05.2018 (справа №521/12726/16-ц), в Україні особливий період розпочався 18.03.2014 і триває по теперішній час.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Щодо твердження захисту про недоведеність перебування ОСОБА_1 на території військової частини, суддя зазначає наступне.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналіз наведеної норми свідчить, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП може полягати у:

-розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

-вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

-появі на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

-виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

-відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

ОСОБА_1 інкриміновано саме виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані (стані алкогольного сп`яніння), при цьому, як свідчить аналіз вищенаведених норм, закон не пов`язує виконання цих обов`язків з обов`язковим перебуванням на території військової частини.

Зазначення в протоколі адреси, зокрема населеного пункту, є зазначенням місця вчинення адміністративного правопорушення, що є однією із складових об`єктивної сторони правопорушення. Отже, навіть за умови ненадання суду документів, що підтверджують розташування (дислокацію) військової частини саме за зазначеною в протоколі адресою, не можна стверджувати про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Щодо твердження сторони захисту про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення не перебував на військовій службі, а мав вихідні дні за усним наказом командира, то жодних підтверджуючих документів відповідно до положень ст.ст.251,252 КУпАП на підтвердження даного факту суду не надано.

Щодо посилання на рішення суду відносно іншого військовослужбовця, щодо якого було складено протокол за аналогічних обставин та який перебував разом з ОСОБА_1 , суддя звертає увагу на наступне.

В п.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. При цьому законом не передбачено обов`язкове врахування висновків судів першої інстанції. Також суд звертає увагу, що при розгляді справи, на яку посилався захисник, судом були встановлені інші фактичні обставини, зокрема наявність наказу про відпустку із зазначенням дати явки на службу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також особу правопорушника, його позитивну характеристику, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-20 ч.3, 283, 284 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та застосувати у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави (отримувач коштів ГУК Харків обл./МТГ Богодухов/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0020587, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106)

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Уварова