справа № 179/774/25
провадження № 3/179/395/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Салтисюка Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2025 року о 22 годині 00 хвилин, в с.Оленівка, по вул.Садова, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що 18 травня 2025 року він поїхав з дружиною до магазину в с.Оленівка, керувала транспортним засобом його дружина, яка не має прав. Коли вони їхали додому, за 200 м до будинку побачили автомобіль поліції. Коли вони заїхали у двір, приїхав патруль, і він, щоб «прикрити» дружину сказав, що це він був за кермом. Оскільки він не був ніколи в такій ситуації, то розгубився. Алкогольні напої він вживав за 3 години до цього, випив пляшку пива. Зазначає, що працівники поліції його не зупиняли, вони вже прийшли до нього у двір. Дозволу на те, щоб зайти на територію домоволодіння у нього не запитували. Коли він спілкувався з працівниками поліції, мотор автомобіля був заглушений.

Захисник Салтисюк Ю.В. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 , яке підтримав у судовому засіданні. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки з відеозаписів вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції автомобіль знаходився у нерухомому стані, двигун транспортного засобу був у вимкненому положенні, будь-який рух транспортного засобу був відсутній. Переконливі докази того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перебував у русі безпосередньо перед виявленням його працівниками поліції відсутні, оскільки відеозапис не дає можливості встановити, що автомобіль взагалі рухався і хто перебував за кермом автомобіля. Крім того, зазначає, що подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , де відбулося спілкування поліцейських та ОСОБА_3 , беззаперечно, навіть в нічний час доби, ідентифікується як домоволодіння, яке використовується для проживання. Незважаючи на той факт, що ОСОБА_1 знаходився на території власного домоволодіння, не очікуючи жодних дій водія, не запитуючи його дозволу чи дозволу інших мешканців домоволодіння, фактично працівники поліції, самовільно проникли на територію домоволодіння, що чітко вбачається із відеозаписів, якими зафіксовано обставини документування адміністративного правопорушення. Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення вказують, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відбулося за умови грубого порушення вимог закону з боку працівників поліції, зокрема за умови незаконного проникнення на територію домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_1 , а тому покладені в основу протоколу про адміністративне правопорушення докази за ч.1 ст.130 КУпАП здобуті працівниками поліції в порушення вимог закону, зокрема порушення гарантованого права особи на недоторканість житла, а тому є недопустимими.

Також зазначає, що 09.07.2025 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області у справі №179/883/25 винесено рішення, яким суд скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4762871 від 18.05.2025, винесену поліцейським відділення №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Жмаєвим Ю.О. відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення виді штрафу в сумі 1190 грн. Фактично судом вищезазначене рішення прийняте з урахуванням обґрунтувань позовної заяви, які за своїм змістом аналогічні запереченням у даному клопотанні, так як фактично в своїй більшості стосуються одних і тих же подій, які мали місце в один і той же час. Тому просить врахувати вказане рішення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Допитана судом за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. Вона вміє керувати автомобілем, хоча права на керування транспортним засобом не отримувала. 18.05.2025 року вони разом з чоловіком поїхали до магазину. За кермом автомобіля була вона, а чоловік сидів рядом на пасажирському сидінні. Коли поверталися до дому, побачили патрульних. Вона заїхала у двір, вийшла з машини та зайшла в хату, а чоловік залишився розмовляти з працівниками поліції. На двір вона не виходила, дозволу на перебування поліцейських у її подвір`ї у неї не запитували.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі за текстом Правила дорожнього руху) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №334658 від 18.05.2025, яким зафіксовано яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.05.2025, яким зафіксовано, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drаger Алкотест 6810» не проводився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.05.2025, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечує, запах спиртного з ротової порожнини пояснив, що вживав настоянку «Доктора Тайса» на спиртовій основі від хвороби, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- рапортом поліцейського СРПП РВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровські області старшого сержанта поліції Жмаєва Ю. від 18.05.2025, зі змісту якого вбачається, що 18.05.2025 о 22.00 годин під час патрулювання спільно з інспектором СРПП Яковлевим Р.Г.в с.Оленівка по вул.Садова, навпроти буд.46 був помічений автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_1 , водій якого порушив п.п.2.9 в) ПДР України, а саме - керував транспортним засобом, на якому в темний час доби не освітлювався задній номерний знак. Ними було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальний світлових сигналів патрульного автомобіля. Водій автомобіля назвався як ОСОБА_1 , та пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Так як у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), останньому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку в Магдалинівській ЦЛ, але водій відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру;

- дослідженим судом відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. З відеозапису також вбачається, що поліцейським було поінформовано водія про причину зупинки, встановлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, та запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер або у медичному закладі.

При цьому, суд вважає, що хоча вказані відеозаписи і не містять моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на що звертає увагу захисник, але в цілому відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, на відеозапису зафіксовано, що в автомобілі на місці водія перебуває ОСОБА_1 , який на прохання працівника поліції надає документи на транспортний засіб та документи, що підтверджують право останнього на керуванням автомобілем. При цьому водій ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, та на запитання поліцейських з приводу не виконання вимог про зупинку транспортного засобу пояснює, що побачивши, що автомобіль працівників поліції їде за ним, злякався та поїхав ще швидше.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог чинного законодавства працівники поліції без дозволу власника зайшли на територію домоволодіння, судом не приймаються до уваги, оскільки, як вбачається із відеозапису, наявного у матеріалах справи, на законну вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не зупинив транспортний засіб, а заїхав на подвір`я, яке було відчинене, що і стало підставою для перебування поліцейських на даній території. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодних заперечень з приводу перебування працівників поліції на території подвір`я не висловлював, та не звертався до компетентних органів зі скаргою на неправомірні дії поліцейських.

Також відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Доводи захисника про те, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2025 у справі №179/883/25 скасована постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4762871 від 18.05.2025, винесену поліцейським відділення №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Жмаєвим Ю.О. відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення виді штрафу в сумі 1190 грн за ч.1 ст.121-3 КУпАП, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для його прийняття слугувало те, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, який би підтвердив факт порушення позивачем ч.1 ст.121-3 КУпАП, а не неправомірні дії працівників поліції при складанні постанови.

Таким чином, наявність скасованої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП жодним чином не впливає на факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Показання свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні суд не приймає до уваги, оскільки вони є непослідовними та суперечать матеріалам справи.

Всі інші доводи сторони захисту судом оцінюються критично, оскільки мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, є необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, і суд їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази дають можливість встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому визнаються належними та допустимими.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 2.5 ПДР встановлено не право, а обов`язок водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку особи, яка керує транспортним засобом, є грубим порушенням Правил дорожнього руху.

Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння або незгода з діями поліцейських, не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5. ПДР виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до останнього адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 401, 280, 283-284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю. Кравченко