Справа № 163/1342/25
Провадження № 3/163/812/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

з участю секретаря Костюк Р.М.,

захисника Кромського М.В.,

розглянувши направлений відділенням поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 360084 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 повторно протягом року о 00:28 годині 13 червня 2025 року по вулиці 1-го Травня в місті Любомль Ковельського району Волинської області в порушення п.2.1а Правил дорожнього руху керувала автомобілем «Рено Мастер», номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленою права керування транспортними засобами, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні 21.08.2025 ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що транспортним засобом не керувала, а була лише пасажиром, водієм була її подруга ОСОБА_2 . В судове засідання 28.08.2025 ОСОБА_1 не з`явилась, свої права та інтереси доручила представляти захиснику Кромському М.В.

Захисник Кромський М.В. просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також просив визнати протокол недопустимим доказом. Надав пояснення аналогічні змісту своїх письмових клопотань.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами винуватості до протоколу додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3391380, витяг з бази ІКС ІПНП, відеозапис події.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Такими доказами можуть бути, зокрема, пояснення осіб, свідків, інші документи та матеріали.

Згідно зі ч.ч.1,2 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Поліцейський надає пояснення з приводу справ та матеріалів, які перебувають у нього в провадженні.

Так свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що під час несення служби у складі групи разом із поліцейським ОСОБА_4 , у період дії комендантської години ними було зупинено автомобіль марки «Renault Master». В автомобілі було троє осіб жіночої статі. Під час зупинки транспортного засобу напарник ОСОБА_4 особисто спостерігав, що одразу після зупинки водій пересів, помінявшись місцями з пасажиром, про що він повідомив, наголосивши, що за кермом перебувала блондинка. На запитання про причину пересаджування дівчата лише посміхалися та просили їх відпустити. Ознак алкогольного сп`яніння у присутніх виявлено не було. Водночас під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 за рішенням суду позбавлена права керування транспортними засобами, а також раніше вже піддавалася адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом у період позбавлення такого права. Саме ОСОБА_5 із числа трьох осіб була блондинкою. Установивши такі обставини стало зрозуміло чому дівчата пересідали, тому було складено відповідний протокол.

З приводу таких показань поліцейського ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні як свідка, суд зазначає, що при їх оцінці враховує безпосередність та об`єктивність сприйняття ним обставин справи, а також відсутність у нього будь-якої юридичної чи іншої заінтересованості у результатах її вирішення. Також суд виходить із того, що обставини, які підтверджуються показаннями такого свідка, мають бути узгоджені з іншими належними та допустимими доказами у справі. Лише у такому випадку такі показання можуть бути визнані достовірними та достатніми для покладення їх в основу висновків суду щодо встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Так з відеозапису події судом установлено, що факт пересадки на відеозаписі не видно через нічну пору доби, транспортні засоби їхали на зустріч і поліцейське авто де був відеореєстратор був осліплений фарами зустрічного авто, однак це не спростовує факту пересадки, оскільки він був безпосередньо зафіксований поліцейським органами зору ще під час зупинки.

Під час зупинки транспортного засобу поліцейський Крат особисто спостерігав факт пересадки водія з пасажиром, що відбулося одразу після зупинки автомобіля, оскільки на записі чітко вбачається як він говорить поліцейському ОСОБА_3 «була блондинка за рульом ОСОБА_6 , пересіли».

Тобто поліцейський не вигадав таку обставину в процесі установлення осіб, а реально спостерігав під час зупинки про пересадку пасажира з водієм. Жодних підстав про упередженість поліцейського за таких обставин у суду не має підстав вважати. Оскільки на відео видно, що під час зупинки автомобіля, той зупинився одразу а автомобіль поліцейського ще під`їздив, тобто така зупинка була зумовлена тим щоб мати час для пересадки. Пересадка небула складною так як всі троє в автомобілі сиділи спереду конструкція посадки така що водійське місце і два пасажирських на одному ряду в фактично в один диван.

За цих обставин, суд не знаходить підстав для сумніву у достовірності пояснень працівника поліції, оскільки вони є послідовними, узгодженими з іншими обставинами справи та підтверджують факт керування транспортним засобом особою, яка намагалася уникнути відповідальності шляхом пересадки з пасажиром.

Таким чином, сукупність зібраних доказів, а саме безпосереднє спостереження поліцейського за фактом пересадки, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення службової особи, дають суду підстави дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а отже підлягає адміністративній відповідальності згідно з вимогами закону.

Показання свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що транспортним засобом керувала не ОСОБА_1 , а їхня подруга ОСОБА_2 , а також письмові пояснення ОСОБА_2 , яка вказала що вона керувала транспортним засобом, спростовані дослідженими матеріалами справи та судом до уваги не приймаються та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Щодо доводів захисника Кромського М.В. про визнання недопустимими доказами протоколу, суд керується таким.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а захисник фактично не погоджується з формулюванням викладених обставин.

Дані, зазначені у протоколі, узгоджуються з дослідженими судом доказами, за винятком показань свідка ОСОБА_7 та письмових пояснень ОСОБА_2 .

Наведені показання свідка ОСОБА_7 та письмові пояснення ОСОБА_2 явно не кореспондуються з дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано, що під час зупинки автомобіля поліцейський спостерігав факт пересадки водія з пасажиром та повідомив про це своєму напарнику.

Будь-яких розумних і очевидних пояснень від свідка та сторони захисту щодо того, чому поліцейський констатував факт пересадки та озвучував його, не маючи можливості бачити осіб із салону зупиненого автомобіля, надано не було; натомість сторона захисту обмежилась лише припущенням про можливу помилку поліцейського.

Разом з тим, з урахуванням установленої обставини, що ОСОБА_1 була позбавлена права керування транспортними засобами, спостереження поліцейського видається логічним та правдивим. Заперечення ж свідка та сторони захисту у цій частині суд розцінює виключно як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_1 , зважаючи на те, що санкція за вмінене правопорушення є досить суворою, передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ятб років.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Враховуючи характер правопорушення та особу порушниці, стягнення на неї слід накласти у виді штрафу з позбавленням права керування.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Штраф в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Несплата штрафу є підставою для примусового виконання постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту - 02 вересня 2025 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета