Справа № 308/8558/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/791/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Дербака Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095439 від 07.05.2024 та постанови судді від 26.06.2024 вбачається, що 06.05.2024 о 22 год 11 хв в м. Ужгороді на вул. Минайській, 18, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом «Lexus LS500», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія та права на керування транспортними засобами, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Дербак Ю. Ю. посилаючись на незаконність постанови суду від 26.06.2024, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 . Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 упродовж року до складення щодо нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП вчиняв будь-яке з правопорушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті, оскільки працівниками поліції не долучено до протоколу належним чином засвідченої копії відповідної постанови. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у постанові констатував порушення ОСОБА_1 вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», про що в указаному протоколі не зазначено. Також захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді від 26.06.2024, оскільки ОСОБА_1 не повідомлявся про час і місце судового розгляду і справа була розглянута без його участі, а через перебування на лікуванні в іншій області дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише 29.07.2024 та подав апеляційну скаргу 07.08.2024, однак постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.08.2024 необгрунтовано та безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, внаслідок чого порушено право особи на доступ до правосуддя та захист.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Дербак Ю. Ю. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 у черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин чергової неявки не надали. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1 та захисник-адвокат Дербак Ю. Ю. повідомлені за допомогою смс-повідомлення, про що свідчать відповідні довідки про доставку. Також ОСОБА_1 повідомлявся поштовим зв`язком, однак таке повідомлення повернулося до апеляційного суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Указане свідчить про те, що апеляційним судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Дербака Ю. Ю. про час та місце розгляду справи. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та захисника-адвоката Дербака Ю. Ю., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Між тим, апеляційний розгляд справи вже неодноразово відкладався за заявою сторони захисту.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, її розгляд проведено судом першої інстанції без участі сторони захисту, при цьому в матеріалах справи відсутні такі відомості, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 чи його захисник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а саме на 26.06.2024.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що стороні захисту вручено або направлено копію оскаржуваної постанови у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. Із матеріалів справи убачається, що захисник-адвокат Дербак Ю. Ю. ознайомився з матеріалами справи 29.07.2024, після чого 02.08.2024 подав апеляційну скаргу на постанову від 26.06.2024, однак така йому була повернута відповідно до постанови Закарпатського апеляційного суду від 12.08.2024 внаслідок відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поряд із цим, стороною захисту надано копії медичних документів щодо ОСОБА_1 , якими підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 11.06.2024 по 20.06.2024 та з 25.06.2024 по 05.07.2024.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист, доводи захисника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених

-3-

законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 095439 від 07.05.2024, водій ОСОБА_1 06.05.2024 о 22 год 11 хв в м. Ужгороді на вул. Минайській, 18, повторно протягом року керував транспортним засобом «Lexus LS500», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія та права на керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 095439 від 07.05.2024, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідченим підписами уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері

-4-

забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 582904 від 07.05.2024, винесеної щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області Готри Е. М.; довідками старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області від 07.05.2024 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , є власником транспортного засобу марки «Lexus LS500», державний номерний знак НОМЕР_1 , та 21.10.2023 відносно нього винесено постанову серії ЕАТ № 7985390 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу на місці зупинки по вул. Минайській, 18, у м. Ужгород.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Готра Е. М., який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , був упереджений під час складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи, чи мав підстави для обмови ОСОБА_1 . На наявність таких даних в апеляційній скарзі не вказується.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення та надання пояснень про те, що посвідчення водія в нього вилучили. На такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 упродовж року до складення щодо нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП вчиняв будь-яке з правопорушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та наведеними вище доказами, зокрема довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д., в якій чітко зазначено, що 21.10.2023 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії ЕАТ № 7985390.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не долучено до протоколу належним чином засвідченої копії відповідної постанови, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту притягнення ОСОБА_1 21.10.2023 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана довідка видана та підписана уповноваженою на те особою, а відповідно є офіційним документами, що в свою чергу дає можливість врахувати її як доказ під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, в апеляційного суду відсутні підстави для сумнівів у достовірності зазначених у вказаній довідці відомостей.

Разом з тим, до апеляційного суду від сторони захисту не надходило жодних клопотань, зокрема про витребування копії постанови серії ЕАТ № 7985390, з метою спростування відомостей, зазначених у довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д. щодо притягнення ОСОБА_1 21.10.2023 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що така постанова не виносилась, або була скасована.

-5-

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що факт наявності такої постанови працівники поліції з`ясували на місці зупинки, що підтверджується відеозаписом з місця події, з якого також вбачається встановлення на місці події того факту, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у постанові констатував порушення ОСОБА_1 вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», про що в указаному протоколі не зазначено, апеляційний суд визнає неспроможними з огляду на те, що п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, про порушення якого зазначено у протоколі, кореспондується із положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». При цьому, рапортом поліцейського від 07.052024, усунуто недолік, на який посилається захисник, та зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (а. с. 4).

Апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необгрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для їх задоволення, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що доказів про те, що на момент керування транспортним засобом у ОСОБА_1 було наявне посвідчення водія, немає, на місці зупинки ОСОБА_1 таких не пред`явив працівникам поліції і застосунок «ДІЯ» не зміг відкрити.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, застосоване відносно ОСОБА_1 , є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення, яке хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення, а також необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, а тому підстав для його зміни не вбачається.

За таких обставини, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.

-6-

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлено, а не з`явившись на розгляд справи без поважних причин сторона захисту позбавила себе такої можливості.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Дербака Ю. Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити захиснику-адвокату Дербаку Ю. Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2024.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Дербака Ю. Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2024 щодо ОСОБА_4 ,- без зміни.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя