П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. матеріали справи, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, народженого м.Чернівці, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого лікарем-хірургом

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 року близько 05.15год. у міжнародному пункті пропуску перетинання державного кордону з України в Республіку Польща «Угринів» під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України для виїзду за кордон ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданий 22.10.2021р. на ім`я «Tcaci Oleg», чим порушив вимоги ст.2, 3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», п.2 Правил перетину державного кордону громадянами України затверджених постановою КМУ від 27.01.1995р. №57, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, попередньо суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності.

Адвокат Лавринів М.Я. надала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки при перетині кордону ОСОБА_1 пред`явив паспорт який містив усі необхідні реквізити і дані, документ є дійсним тому працівники прикордонної служби позбавлені можливості здійснювати перевірку будь-якого іншого документу. Також зазначає, що на ОСОБА_1 вже складалися адміністративні матеріали за ч.1 ст.204-1 КУпАП однак при розгляді в судді провадження у справі закривалися за відсутністю складу адміністративних правопорушень, тому має місце преюдиційність в даній справі. Оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальність за подвійне громадянство, тому усі сумніви щодо доведеності вини щодо особи повинні тлумачитися на її користь. Зазначає, що матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому провадження у справі слід закрити.

Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Лавринів М.Я. заявила клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та клопотання про відкладення , однак такі не беруться судом до уваги, оскільки такі не обгрутновані та не додано належних доказів неможливості прибуття в судове засідання а лише висловлюється бажання бути присутнім на судовому розгляді матеріалів справи, що суд оцінює критично як намагання уникнути відповідальності за скоєне. Більше того, всі заперечення щодо матеріалів справи викладені в попередньому клопотанні.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а такі дії останнього суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності та суду.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

У ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведено перелік документів, які надають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, зокрема це: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Таким чином, виїзд з території України громадян України за пред`явленням паспортів, виданих на ім`я громадян іноземної держави, тобто без пред`явлення одного із документів, визначеного ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону України», що затверджені Постановою КМУ № 97 від 27.08.1995, є незаконним та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Статтею 4 Конституції України закріплено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Це значить, що визнається на території України тільки українське громадянство, хоча набуття громадянства інших країн не заборонене.

Частиною 1 статті 2 «Про громадянство України» передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема принцип єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто у питаннях перетину кордону особа з подвійним громадянством визнається лише громадянином України та повинна дотримуватись всіх правил та порядку перетину кордону, які передбачені для громадян України.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 , 17.06.2025 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів» під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща пред`явив паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданий 22.10.2021р. на ім`я «Tcaci Oleg».

Під час складання протоколу ОСОБА_1 , свою вину визнав та надав відповідну заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень чи зауважень до змісту протоколу не висловлював.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи громадянство України та проживаючи тривалий час на території України під час виїзду з території України пред`явив паспорт виданий на ім`я іноземної держави - паспорт громадянина Румунії на ім`я « ОСОБА_2 », тобто без пред`явлення одного із документів, визначеного ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону України», що затверджені Постановою КМУ № 97 від 27.08.1995, що є незаконним та тягне за собою адміністративну відповідальність. Будучи обізнаним про таку кваліфікацію своїх дій, оскільки неодноразово на нього складалися протоколи за ч.1 ст.204-1 КУпАП проте в судді провадження закривалися, він повторює вчиняти спроби перетину кордону з відповідними документами.

Факт адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, витягами.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях правопорушника наявні ознаки незаконного перетинання (або спроба незаконного перетинання) державного кордону України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність не вбачається.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченому санкцією ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять)грн. 60коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів (але не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу) надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Роз`яснюю, що у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: Л. Ю. Фарина