Справа № 944/6481/24
Провадження №3/944/123/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно з протоколу ОСОБА_1 14.11.2024 о 18 год 00 хв в м.Яворів по вул Загаєвича,21, керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер чи в медичному закладі водій відмовився, у встановленому законом порядку. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Федор Ю.Б. до суду подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому заперечив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Вказав, що транспортний засіб марки Skoda Oktavia, р.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_2 (який разом з ОСОБА_1 приїхав на СТО для заміни коліс) стояв припаркований на подвір`ї ОСОБА_3 біля СТО, за адресою вул. Загаєвича, 21, м. Яворова Львівської області. В цей час близько 18:00 год. 14.11.2024 на подвір`я ОСОБА_3 до СТО, приїхав клієнт ОСОБА_4 , та припаркував свій транспортний засіб марки «Wolkcwagen Transporter» р.н. НОМЕР_2 . Через декілька хвилин з невідомих причин автомобіль марки Skoda Oktavia скотився та зіткнувся з автомобілем марки «Wolkcwagen Transporter» не завдавши жодних видимих ушкоджень.

Захисник звернути увагу судді на ту обставину, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, та не керував транспортним засобом марки Skoda Oktavia, р.н. НОМЕР_1 , про що можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Також наголосив на тому, що працівники поліції не роз`яснили права ОСОБА_1 , пояснення написали власноруч та дали підписати, не врахувавши, що ОСОБА_1 в зв`язку з віком має поганий зір та користується окулярами, тому пояснення підписав не читаючи.

Зважаючи на викладене, захисник просив провадження в справі закрити із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, враховуючи обставини викладені в його письмовому клопотанні.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №173715 від 14.11.2024, надано:

- письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ;

- довідку з інформаційного порталу органів Національної поліції, підсистеми «Пошук посвідчення водія» відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2003 отримав посвідчення водія;

-протокол про адмінстративне правопорушення серії ЕПР 1 №173704;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14.11.2024, в якому вказано, що за результатом огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не засвідчений особистим підписом ОСОБА_1 ;

- відеофайли, які містяться на DVD-R диску, які долучено до матеріалів справи.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення.

Як передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу ІІ, пунктів 1, 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч наведеним нормам, поліцейські не дотрималися порядку фіксації виконання своїх службових обов`язків та не надали суду безперервного відеозапису.

Відтак, суддею досліджено відеофайли, які містяться на DVD-R диску, які долучено до матеріалів справи, з яких встановлено, що відсутні відомості про відеофіксацію руху автомобіля, момент зупинки транспортного засобу, що є явно недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено істотне порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції № 1026 затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 2 Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 7 та 8 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

За п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Тобто, законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції, а також медичних працівників таких закладів дотримуватись вказаного порядку,

Виходячи із вказаних норм чинного законодавства, для направлення водія на огляд, працівник поліції повинен мати достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, виходячи із виявлених у нього ознак.

Так, огляд водія на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку та лишень щодо водія, який має ознаки алкогольного сп`яніння, та якого було направлено на огляд у встановленому законом порядку.

При цьому вимоги щодо проведення огляду особи на стан сп`яніння є імперативними та недотримання їх має наслідком визнання такого огляду недійсним.

Разом з тим, працівниками поліції зазначені вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП не дотримані.

Під час дослідження в судовому засіданні відеофайлів встановлено, що відомості, які занесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. При цьому, з досліджених в судовому засіданні відеофайлів не вбачається озвучення поліцейським у ОСОБА_1 усіх ознак алкогольного сп`яніння, які заявлені у протоколі. Натомість на відеозаписі зафіксовано вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Разом з тим, з досліджених відеофайлів вбачається, що відсутні відомості про роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду, також жодної інформації про законні вимоги та підстави для такого огляду відеофайли не містить.

За таких обставин, виникає обґрунтований сумнів, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підставу для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Долучене до матеріалів справи письмове направлення до медичного закладу водія від 14.11.2024 суддя до уваги не приймає, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про вручення такого направлення, відповідно до якого ОСОБА_1 мав би можливість пройти огляд у медичному закладі.

В ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, долучені до справи про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не відповідають критерію належності доказів.

Так, в даному випадку суддя не може визнати належним закріплення пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою поліції, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень неможливо встановити чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог поліцейських для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння. Пояснення містять лише загальні відомості з приводу зіткнення транспортних засобів, тобто встановити конкретні дії особи щодо ухилення від огляду є неможливим.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом.

Таким чином викликають певних сумнівів дії працівників поліції під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи вищенаведене, суддя дійшов переконання, що вказані дії працівників поліції були спрямовані не на усунення та припинення адміністративного правопорушення, як того вимагають норми чинного законодавства, а на вчинення дій з метою складання щодо водія протоколу про адміністративне правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури порядку фіксації виконання своїх службових обов`язків свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Юрій КОЛТУН