Справа № 163/2420/24 Провадження №33/802/365/25 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сівака О.В. та представника митниці Федчишиної С.Ф., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 322 780 (триста двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 64 копійки.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605.60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона як декларант та керівник ТОВ «КРОС БРОК», під час митного оформлення товарів - транспортних засобів за митними деклараціями 23UA30U0, 23UA83U3, 23UA65U0, 23UA19U3, 23UA57U5, 23UA19U7, 23UA65U3, 23UA65U4, 23UA70U8, 23UA62U9, 23UA97U3, 23UA95U0, 23UA11U0, 23UA88U0, вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 645 561,27 гривень, шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару PL/MF/AR 0596148, PL/MF/AR 0596150, PL/MF/AR 0596308, PL/MF/AR 0596315, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596318, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596343, PL/MF/AR 0596344, PL/MF/AR 0596344, які згідно листа уповноваженого органу Республіки Польща не були видані та легалізовані і стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у митних деклараціях, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що днем вчиненого правопорушення є 23 травня 2024 року, що не заперечується представником митниці, протокол щодо неї складено 25 липня 2024 року, тоді як справа надійшла до суду лише 22 жовтня 2024 року, тобто через 152 дні після виявлення правопорушення. В подальшому вказаний протокол про порушення митних правил постановою судді від 05 грудня 2024 року повернуто митному органу для додаткової перевірки, і вказані матеріали надіслані митниці для виконання, а тому саме з цього часу строки накладення почали обчислюватись знову. Також зазначає, що повторно справа надійшла до суду 14 лютого 2025 року, тобто поза строками накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що висновок суду що вказані строки відновились лише після отримання митним органом вказаних матеріалів 08 січня 2025 року є безпідставними. Крім того, зібрані митним органом матеріали не можуть бути належними, допустимими та достовірними доказами, які підтверджують її винуватість у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Сівака О.В., який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, представника митниці Федчишину С.Ф., яка заперечувала апеляційну скаргу і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Як встановлено місцевим судом, факт ввезення на митну територію України товару - «транспортні засоби…..» в адресу ТОВ "КРОС БРОК" і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№23UA30U0, 23UA83U3, 23UA65U0, 23UA19U3, 23UA57U5, 23UA19U7, 23UA65U3, 23UA65U4, 23UA70U8, 23UA62U9, 23UA97U3, 23UA95U0, 23UA11U0, 23UA88U0.

Крім того, декларантом в митних деклараціях зазначена ОСОБА_1 , яка одночасно у період подання цих декларацій була керівником отримувача товару ТОВ "КРОС БРОК".

Так, в поданій у графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товарів за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), при цьому преферанція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№PL/MF/AR 0596148, PL/MF/AR 0596150, PL/MF/AR 0596308, PL/MF/AR 0596315, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596318, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596343, PL/MF/AR 0596344, PL/MF/AR 0596344.

Вказані обставини в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

В подальшому на запит Держмитслужби уповноважений орган Республіки Польща надав відповідь про те, що 122 сертифікати з перевезення EUR.1 (зазначені в Додатку 1) не були видані та легалізовані Польською податковою адміністрацією Митно-податковим управлінням у м. Катовіце (Митниця у відділенні Славкув), в тому числі PL/MF/AR 0596148, PL/MF/AR 0596150, PL/MF/AR 0596308, PL/MF/AR 0596315, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596316, PL/MF/AR 0596318, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596331, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596340, PL/MF/AR 0596343, PL/MF/AR 0596344, PL/MF/AR 0596344.

Також під час перевірка встановлено, що сума недоборів митних платежів, нарахованих за 14 митними деклараціями становить 645 561,27 грн, що також підтверджується актом про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «Крос Брок» вимог законодавства України з питань митної справи від 17.04.2025 №47/25/19-04/44434036, довідками розрахунками.

Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З диспозиції ст.485 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

На підставі вказаних доказів місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 як декларант та керівник ТОВ «КРОС БРОК», під час митного оформлення товарів - транспортних засобів за митними деклараціями вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару, які не були видані та легалізовані, а тому в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує апелянт в своїй апеляції, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 467 МК України не ґрунтуються на матеріалах справи, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Так, датою виявлення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, необхідно вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, після чого зобов`язаний був невідкладно скласти протокол за встановленою законом формою та зібрати в розумні строки необхідні документи.

Відповідь уповноваженого органу Республіки Польща від 18.04.2024 № 2401-IOA.4331.92.2023KK надійшла до Державної митної служби 23 травня 2024 року, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику та відповідно до ч.3 ст.493 МК України може здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом. Таким чином, датою виявлення правопорушення є саме 23 травня 2024 року (а.с.22-26).

Так, протокол про порушення митних правил вперше надійшов до суду 22.10.2024 (а.с.168).

Таким чином, після надходження справи до суду, строк накладення адміністративних стягнень у справі на час розгляду її судом зупинено, що встановлено ч.1 ст.467 МК України.

В подальшому постановою Любомльського районного суду Волинської області від 05.12.2024 справа була направлена Волинській митниці для проведення додаткової перевірки.

Так, матеріали цієї справи були отримані митницею 28.01.2025 (а.с.175 зворот), а тому то саме з цієї дати слід рахувати відновлення провадження митним органом.

Після проведення додаткової перевірки справа повторна надійшла для розгляду до суду 14.02.2025.

Таким чином, як правильно встановлено місцевим судом, загальний строк перебування справи за протоколом про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 в провадженні митниці становить 5 місяців 17 днів, а тому строк накладення адміністративних стягнень у справі на час його накладення, враховуючи положення ч.1 ст.467 МК України, не сплив.

За вказаних обставин, підстав для закриття про провадження у справі про порушення митних правил на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.467 МК України, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року неї без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов