ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2358/25 Справа № 199/8416/25 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванченка Вадима Платоновича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 серпня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Завалка В. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 17.05.2025 року о 16-30год. в м.Дніпро, вул..Сонячна Набережна, біля буд.№34. водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі «AUDI А4» днз. НОМЕР_1 , допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який перетинав проїзну частину по позначеному пішохідному переходу, після чого водій виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на металеве огородження, внаслідок дтп автомобіль та металеве огородження пошкоджено, пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим порушив п.18.1 ПДР, за що передбачено відповідальність ст..124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення з позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, обраний судом вид адміністративного стягнення є надто суворим та не враховано в повній мірі такі обставини як щире каяття, визнання вини, повне відшкодування шкоди неповнолітньому потерпілому, що підтверджується розпискою його матері, а також власнику пошкодженого автомобіля, який підтвердив відсутність претензій, позитивну характеристику особи та необхідність керування транспортним засобом для виконання роботи, пов`язаною з обороною держави. Крім того наслідки правопорушення є легкими, згідно з медичним документом тілесні ушкодження неповнолітнього пішохода є легкими, збитки від ДТП відшкодовані добровільно і повністю, шкоди державним чи комунальним інтересам не завдано. Суд не розглянув можливість досягнення мети покарання менш суворим стягненням.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Захисник Завалко В. Ю. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, однак з`явитися не зміг через зайнятість на роботі, тому просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності та за участю захисника.

В судовому засіданні захисник Завалко В. Ю. підтримав апеляційну скаргу, та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду змінити в частині накладення стягнення.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

За вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у постанові суду, в апеляційній скарзі не оспорюються та вину останній визнає повністю, а тому відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження захисника з призначеним ОСОБА_1 видом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що, на його думку, є надто суворим покаранням.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, при цьому шкоду, нанесену власнику автомобіля ОСОБА_3 та металевої огорожі не відшкодовано, водночас з урахуванням повного відшкодування ним спричиненої шкоди неповнолітньому потерпілому, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, є відповідним скоєному та буде сприяти попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися в повній мірі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху...

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Апеляційний суд зважає на встановлені судом обставини та характер скоєного правопорушення, його наслідки та ступінь вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

При цьому вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав та щиро розкаявся, відповідно до наявної розписки від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , в останньої відсутні претензії до ОСОБА_1 , завдана внаслідок ДТП шкода відшкодована в повному обсязі.

Крім того відповідно до наданої розписки ОСОБА_3 , яка є власницею автомобіля AUDI А4 НОМЕР_1 , що отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, остання будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_1 не має, матеріальну шкоду відшкодовано шляхом ремонту автомобіля.

Суд апеляційної інстанції враховує також і особу ОСОБА_1 , який працевлаштований в ТОВ СОЮЗ-СПЕЦТЕХНІКА, який має статус важливого для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу та критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонного-промислового комплексу, де позитивно характеризується, до адміністративної відповідальності раніше не притягався.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є надто суворим, про що слушно зазначає захисник в апеляційній скарзі.

Тому, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, його особу, визнання ним повністю своєї вини, позицію законного представника потерпілого, повне відшкодування завданої шкоди, у тому числі власнику транспортного засобу, на переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ст. 124 КУпАП, є необхідним та достатнім для досягнення виховної мети стягнення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 4 ч. ч. 8, 9 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, тому вона підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід змінити в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Іванченка Вадима Платоновича задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати накладеним на ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун