Номер провадження: 33/813/1113/25
Номер справи місцевого суду: 499/8/25
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Опалько О.М. на постанову судді Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2025 накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Встановлено, що 25 грудня 2024 року об 23 годині 40 хвилини, на 406 км. + 600 м. автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі також автомобіль), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) та відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306/

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Опалько О.М. подав апеляційну скаргу/

Доводи обґрунтовує тим, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», оскільки він відмовився проходити огляд на місці, одразу склали протокол.

Зазначає, що у подальшому ОСОБА_1 відмовився підписувати цей протокол, акцентувавши увагу поліцейського на порушенні його права, зокрема можливості пройти огляд у медичному закладі.

Крім того зазначає, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі з власної ініціативи за результатами якого ознак вживання ним алкогольних напоїв не виявлено.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Опалько О.М., були належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі, вважаю, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі сторін, а також без фіксації процесу технічними засобами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного сп`яніння, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці скоєння правопорушення або в умовах лікувального закладу, щодо вживання алкогольних напоїв та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №503843 від 25.12.2024 року, відеозаписами з портативного відеореєстратора, показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2024, висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни від 08.01.2025.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення за вказаних в оскаржуваному судовому рішенні обставин підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, які у своїй сукупності є достатніми, допустимими, узгодженими між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер».

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 4 Інструкції №1452). Ознаками наркотичного сп`яніння є, поряд з іншим, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 Інструкції №1452).

Аналіз положень Інструкції № 1452 свідчить, що, в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, огляд останнього повинен проводитися відповідним лікарем у відповідному найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зокрема, такий огляд водій повинен був пройти не самостійно, як зробив це особа після складання протоколу та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, а в супроводі поліцейського не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення в порядку, передбаченому Інструкцією № 1452.

Натомість особа спочатку відмовився проходити за пропозицією поліцейського огляд за допомогою приладу «Драгер» та надалі фактично ухилявся від його проходження в медичному закладі, посилаючись на необхідність проведення опису майна, яке знаходиться в автомобілі. Але згодом самостійно пройшов огляд об 10 годині 45 хвилин, тобто через більш ніж десять годин після ДТП, яке відбулося об 23 годині 40 хвилин 24 грудня 2024 року, що, відповідно до пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452, має наслідком вважати Висновок за результатами такого медичного огляду недійсним.

Перебіг обставин оформлення протоколу з огляду на Відеозапис свідчить, що: особа мав явні ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови тощо); особа будучи на той час діючим поліцейським, користуючись своєю обізнаністю норм діючого законодавства у сфері дорожнього руху, намагався свідомо, всіляко, зволікати з проведенням процедури його огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки спочатку погодився пройти огляд, а згодом відмовився від проходження відповідного огляду, незважаючи на те, що повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку такий огляд; незабаром зазначив, що не відмовляється від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, проте погоджується на огляд лише за умови, якщо поліцейський забезпечить опис автомобіля та майна; тому поліцейські розцінили такі його дії, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки огляд у закладі охорони здоров`я, в разі його проведення через дві години, виявиться невчасним і як наслідок недійсним; особа не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури оформлення, повністю усвідомлював вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, в якій опинився й інших заяв, клопотань щодо процедури оформлення протоколу не заявляв.

Апеляційний суд зазначає, що вчинені поліцейським дії щодо початку процедури оформлення протоколу до остаточного підтвердження факту відмови особи від проведення огляду в закладі охорони здоров`я істотно не впливають на кваліфікацію дій, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки поліцейський фактично завершив складання протоколу після оголошення особі вимоги про необхідність здійснення огляду в закладі охорони здоров`я та надання протоколу йому на підпис.

Тому аргументи захисника, особи не є суттєвими та не можуть спростувати загальний, підтверджений факт відмови особи від проведення огляду, який ще й очевидно зволікав з такими діями, незважаючи на невідкладність здійснення цієї процедури.

Посилання особи та захисника на Висновок, за яким в особи не виявлено ознак сп`яніння не може бути підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки особа притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Одночасно у апеляційного суду відсутні будь які підстави ставити під сумнів викладені у оскаржуваній постанові обставини, які були встановлені під час огляду відеозапису.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції були оцінені суддею, узгоджуються між собою, і обґрунтовано визнані судом першої інстанції достовірними і достатніми для підтвердження відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом» факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Опалько О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Іванівського районного суду Одеської області від 10.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов