ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/2171/25 № 3/610/536/2025
м. Балаклія01 вересня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дзержинськ Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 698546 від 11.06.2025 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що:

« 02.06.2025, приблизно о 18.00, за адресою: АДРЕСА_2 , вона ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка під час конфлікту з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вдарила останнього чотири рази телефоном по тулубу, внаслідок чого малолітнього ОСОБА_3 було доставлено до медичного закладу м. Харкова з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови».

В суді ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення винуватою себе не визнала, посилаючись на те, її донька захищалася від ОСОБА_3 і не могла заподіяти йому такі тілесні ушкодження, оспорювала встановлений йому медичний діагноз.

Неповнолітня ОСОБА_2 в суді пояснила, що ОСОБА_3 кидався в неї камінням, на зауваження не реагував, попадав в неї та заподіяв їй тілесні ушкодження. Бажаючи це припинити вона телефоном нанесла ОСОБА_3 чотири удари у потилицю, а потім викликали поліцію.

Неповнолітній ОСОБА_3 до суду не з`явився, тому судом використовуються його письмові пояснення. Визнавав, що кидав каміння у бік ОСОБА_2 , яка за те його побила.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , дата надходження в стаціонар 02.06.2025, дата виписки 04.06.2025, убачається, що йому встановлений діагноз: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови.

Тобто, усі ушкодження у ОСОБА_3 локалізовані на голові.

Проте, відповідно до формулювання обвинувачення, удари ОСОБА_3 були нанесені виключно лише по тулубу.

Тулуб - це центральна частина тіла людини або тварини, яка включає груди, спину та живіт, але не включає голову, шию, кінцівки.

Таким чином, стороною обвинувачення суду не наданого логічного, доказового пояснення яким чином удари по тулубу могли заподіяти ушкодження голови.

Обвинувачення у невиконанні ОСОБА_1 обов`язків щодо виховання дитини є похідним та залежним від доведеності факту заподіяння її дочкою ОСОБА_2 ушкоджень ОСОБА_3 , а тому з вищевказаної підстави обвинувачення є недоведеним, по за розумним сумнівом в суді свого впевненого підтвердження не знайшло.

Більш того, матеріали про адміністративне правопорушення, зібрані та складені неякісно, що також могло вплинути на наявний результат. З матеріалів справи убачається, що очевидцем події міг бути ОСОБА_4 , проте він поліцейськими не був опитаний, у протоколі свідком не зазначений. Також у протоколі не зазначено потерпілого. Письмові пояснення в частині механізму заподіяння/отримання ушкоджень не є конкретними, він поліцейськими не встановлений. Рукописні документи необхідно складати так, щоби текст був зрозумілим і легко читався. Проте наявні рукописні пояснення цим вимогам не відповідають. Пропонується документи оформлювати у печатному вигляді для забезпечення їх читабельності.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винувата у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.