29.08.2025 Справа № 756/8239/25
Справа № 756/8239/25
Провадження № 3/756/3147/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Діденко Є.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом, 16 травня 2025 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Бережанська, 4, ОСОБА_1 передав керування автомобілем Citroen Jumper д.н. НОМЕР_2 , передав керування громадянину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено тестом 4009 газоаналізатора Alcotest 6820, чи порушив п. 2.9 «г» ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, від захисника надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 на місці заперечував факт обізнаності із тим, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в протоколі не встановлено власника або належного користувача автомобіля, зокрема щодо ОСОБА_1 , допущено виправлення часу правопорушення. Будь-які пояснення у ОСОБА_1 не відбирались.

Під час розгляду справи суд дослідив такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331963 від 16.05.2025 року, в якому викладені обставини правопорушення;

- копія роздруківки приладу Драгер Алкотест, згідно з якою ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 2,88 проміле.

- копія Акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 ;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовані обставини події, а саме, що поліцейськими був зупинений автомобіль Citroen Jumper д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , пасажиром був ОСОБА_1 . Зафіксовано проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння. Під час розмови з поліцейським, ОСОБА_1 сказав, що приїхав на вказаному автомобілі з Донбасу, і що він використовується для військових цілей. Також, зафіксовано, що поліцейський у розмові повідомляє, що автомобіль зареєстрований за військовою частиною.

Відомості про право власності або користування транспортним засобом у справі відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 г ПДР України водієві забороняється, передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Невиконання пункту 2.9 г ПДР України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо.

Суд звертає увагу, що передання права керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, іншою особою, передбачає, що така інша особа має відповідне законне право керування (користування, володіння) таким транспортним засобом, тобто є відповідальною за транспортний засіб.

Водночас, у справі відсутні будь-які докази про особу, яка є зареєстрованим власником або користувачем вказаного транспортного засобу.

Також, суду не надано доказів того, що права користувача (володільця) транспортного засобу, який за усним поясненням поліцейського (з відеозапису) належить військовій частині, на момент події здійснював саме ОСОБА_1 . При цьому, відомості про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутні. Так само, відсутні докази, які би виключали, що на момент вчинення правопорушення користувачем вказаного автомобіля не міг бути ОСОБА_2 , який ним керував.

Лише те, що ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що приїхав на цьому автомобілі з Донбасу, не підтверджує поза розумним сумнівом вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко