Провадження № 3/193/476/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 серпня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі секретаря судового засідання Оселедець О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вихователь дошкільного закладу, одруженого, РНОКПП невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.08.2025 о 15 год 30 хв. у АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала його нецензурною лайкою, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173 2КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала. За змістом положень ч. 2 ст. 268 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 407615, дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до якої, відповідальність настає в разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, виходячи із тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так аналізуючи докази в підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема із письмових пояснень самої ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 вбачається, що між ними виникла сварка, в ході якої вони нецензурно лаялись один на одного, через непорозуміння, викликане сімейними труднощами, яке мало місце саме цього дня.

З огляду на викладене суд доходить до однозначного висновку, що суперечка, сварка про яку йде мова у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Тобто факт вчинення домашнього насильства, не знайшло свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Слід зауважити саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених статтею 3 Закону України №2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між подружжям відсутня. Дійсно можливо мала місце обопільна словесна сварка, однак, не кожна сварка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП не було встановлено, суд доходить до переконання, про необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 276, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП- закрити за відсутності в її діях цього складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець