Справа № 509/4259/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: правопорушника ОСОБА_1 ,

представника потерпілого, адвоката Румянцева О.Г.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 406266 від 29.07.2025 року, вбачається, що 29.07.2025 року, о 10:40 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Богдан А-202.10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Чорноморська, 1, в с-щі Великодолинське Одеського району Одеської області, не забезпечив безпечної дистанції та бокового інтервалу з транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв без руху з відкритими задніми дверима, які виходили на проїжджу частину, що призвело до зіткнення з вказаними дверима, внаслідок чого ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення

Представник потерпілого та потерпілий в судовому засіданні просили суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, з таких підстав.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Об`єктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є шкідливість неправомірної поведінки порушника для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди суспільним відносинам, способу життя, усталеним соціальним цінностям, є саме суспільна небезпека.

Щодо відсутності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Таким чином доказуванню підлягає:

- факт порушення учасником дорожнього руху певних пунктів Правил дорожнього руху;

- наявність причинного зв`язку між порушенням учасником дорожнього руху правил дорожнього руху та спричиненням пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Уповноваженою посадовою особою до суду не надано жодного належного та допустимого доказу щодо недотримання правопорушником відстані між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху а також, наявності у нього технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів з моменту виявлення небезпеки для руху.

Так судом встановлено, що 29.07.2025 року, о 10:40 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Богдан А-202.10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Чорноморська, 1, в с-щі Великодолинське Одеського району Одеської області, не забезпечив безпечної дистанції та бокового інтервалу з транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв без руху з відкритими задніми дверима, які виходили на проїжджу частину, що призвело до зіткнення з вказаними дверима, внаслідок чого ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП

Зазначене обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, оскільки обставини, викладені в протоколі не підтверджуються іншими доказами. В дорожній ситуації що склалася, дії ОСОБА_1 регламентуються аж ніяк не п. 13.1, а п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яким передбачено що, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

До матеріалів адміністративної справи в якості доказу обвинувачення додано схему місця ДТП від 29.07.2025 року.

Незважаючи на невідповідність зображення т/з на схемі, фактичному розташуванню транспортних засобів на місці пригоди, навіть з цієї схеми вбачається що під час руху водій автомобілю «Богдан А-202.10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дотримувався відстані між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху та підтверджується відсутність на відкритій двері, що виступає на проїзну частину більш як 0,4 метри, будь яких знаків небезпеки.

Крім того в схемі відсутні відомості щодо можливості виявлення, з місця водія, перешкоди для руху у вигляді дверей автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виступаючих на проїзну частину та відстані, з якої можливо цю перешкоду виявити.

Щодо клопотання представника водія ОСОБА_2 адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича та відеозапису долучених до матеріалів адміністративної справи

У п. 3 клопотання адвокатом зазначено що автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться на паркувальному майданчику а не на узбіччі.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки з доданого адвокатом відеозапису вбачається відсутність будь яких дорожніх знаків або дорожньої розмітки що інформують про місце для стоянки або паркування у місці знаходження автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Твердження адвоката викладене в пункті клопотання «А)» про те що, відкриті, непозначені знаком небезпеки, виступаючі на проїзну частину двері автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не створювали небезпеки для руху транспортних засобів не відповідає вимогам Правил дорожнього руху України. Пункт 15.13 Правил забороняє відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

в) Твердження адвоката викладене в пункті клопотання «Б)» про те що водії інших транспортних засобів не здійснили наїзд на відкрити двері оскільки були уважними та обирали безпечний бічний інтервал до автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є надуманими та такими що спростовуються доданим відеозаписом який, в проміжок між відкриттям дверей та пригодою, відтворює проїзд лише одного вантажного автомобіля, водію якого не треба було обирати безпечного інтервалу, оскільки він рухався по лівій смузі проїзної частини.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, докази долучені уповноваженою особою до справи про адміністративне правопорушення не підтверджують обставин, зазначених у фабулі протоколу, зокрема щодо порушення мною п. п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Слід звернути увагу на те, що приписи частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене статею 124 КУпАП адміністративне стягнення, суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, слід звернути увагу на те, що ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від: їх доказової сили; того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно ст.86 КПК України, Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії водія автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортною пригодою, а саме порушенням пункту правил зупинки і стоянки п.п. 15.13 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене, у даному випадку у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 287 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Бочаров