Справа № 461/4647/25 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В. Є.
Провадження № 33/811/1168/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Кульгавця Сергія Михайловича, представника митниці Хоми Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу в режимі відеоконференції адвоката Кульгавця Сергія Михайловича на постанову Галицького районного суду міста Львова від 01 липня 2025 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду міста Львова від 01 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0820/UA209000/2025 від 30.05.2025 року товар - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 438,91 грн.

Відповідно до згаданої постанови, 30 травня 2025 року близько 14 годин 30 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де як водій слідував гр. України ОСОБА_1 .

В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду у багажному відділенні автомобіля без ознак приховування, було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України №458 від 23.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: 1. Лікарський засіб в капсулах TM «Sandoz», Ortanol 20 mg, з маркуванням «Enterosolventni tvrde tobolky omeprazol», в упаковці виробника по 56 капсул, кінцевий термін придатності 06/25, в кількості 77 штук; 2. Лікарський засіб в сиропі ТМ «Sandoz» з маркуванням «Zinnat 125 mg. Granule pro peroralni suspenzi Cefuroximum», в упаковці виробника по 50 ml. кінцевий термін придатності 09/25 в кількості 96 штук. 3. Лікарський засіб (інгалятор) ТМ «Sandos» з маркуванням «Airflusan Sprayhaler 25/125 mikrogramu salmeterolum/fluticasoni propionas», в упаковці виробника кінцевий термін придатності 08/25 в кількості 240 штук.; 4. Лікарський засіб в сиропі ТМ «Sandoz» з маркуванням «АСС Neo sumive tablety Acetylcysteinum», в упаковці виробника по 20 таблеток, кінцевий термін придатності 08/25 в кількості 300 штук. Громадянка України ОСОБА_1 визнала, що взяла даний товар для перевезення через митний кордон України. Даний товар переміщувався без приховування в багажному відділенні автомобіля.

Товари, що не перевищували неоподатковувану норму для громадян та особисті речі були пропущені на митну територію України.

Згідно довідки у справі загальна вартість предметів ПМП становить 1 154 150,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду адвокат Кульгавець С.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду міста Львова від 01 липня 2025 року.

Прийняти у даній справі нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 - підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, та обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Вилучений, згідно протоколу про адміністративне правопорушення лікарський засіб ТМ Sandoz Ortanol 20 mg, з маркуванням Enterosolventri tvrde tobolky omeprazol, в упаковці виробника по 56 капсул, в кількості 77 штук, кінцевий термін придатності якого 06/25 - знищити.

Решту вилучених згідно протоколу про адміністративне правопорушення лікарських засобів повернути ОСОБА_1 , або уповноваженій нею особі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 вперше перевозила в автомобілі товари, які підпадають під обов`язкове декларування, до цього часу займалася виключно перевезенням пасажирів, тому завжди для перетину кордону обирала митний канал, позначений символами зеленого кольору зелений коридор , який призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підпадають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством оборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Цього ж разу керівник Благодійної організації Благодійний фонд Деренівка за мир ОСОБА_2 попросила ОСОБА_1 перевезти з Чехії в Україну гуманітарну допомогу надану БО БФ Деренівка за мир Неприбутковою організацією За мир і свободу. з.у., яка знаходиться в м.Прага.

Стверджує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, як доказ малозначності вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, укладений 28.02.2025 року в м.Прага, Чеської Республіки, Договір про наміри щодо співпраці між БО БФ Деренівка за мир та НО За мир і свободу. з.у..

Вважає, що місцевий суд не врахував, що 16.05.2025 року керівник БО БФ Деренівка за мир ОСОБА_2 звернулася із письмовим зверненням до керівника НО За і свободу, з.у. ОСОБА_3 , яким просила у зв`язку із триваючою збройною сією російської федерації проти України, з метою надання всебічної допомоги військовослужбовцям та цивільному населенню, в рамках укладеного 28.02.2025 року договору про наміри щодо співпраці, надати безоплатну гуманітарну допомогу у вигляді медикаментів та інших товарно-матеріальних цінностей.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував при прийнятті оскаржуваної постанови наявної у ОСОБА_1 декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 30.05.2025 року.

Звертає увагу, що сторона захисту у письмовому клопотанні та в судовому засіданні зазначала, що декларація зареєстрована в автоматизованій системі реєстрації гуманітарної 30.05.2025 року о 14 годині 26 хвилин, тобто за 4 хвилини до в`їзду ОСОБА_1 керованим автомобілем в зону митного контролю смугою руху зелений коридор.

Захист вважав, що маючи належним чином заповнену та зареєстровану в автоматизованій системі реєстрації гуманітарної допомоги 30.05.2025 року о 14 годині 26 декларацію у ОСОБА_1 не було підстав умисно обирати смугу руху зелений свідомо піддаючи себе ризику притягнення до відповідальності, що повинно було бути враховано судом першої інстанції.

Вважає, що в даному випадку мала місце помилка водія ОСОБА_1 , яка полягає в неправильному виборі смуги руху на пункті пропуску через митний кордон. З урахуванням зазначеного вину у вчиненні інкримінованого порушення митних правил ОСОБА_1 повністю визнала, щиро розкаялася у вчиненому. Наведені факти і обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на незаконне переміщення даних товарів.

Стверджує, що судом першої інстанції також не враховано, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Зазначає, що крім цього, місцевий суд помилково конфіскував в дохід держави лікарський засіб ТМ Sandoz Ortanol 20 rag, з маркуванням Enterosolventri tvrde tobolky omeprazol, в упаковці виробника по 56 капсул, в кількості 77 штук, кінцевий термін придатності якого закінчився у червні 2025 року, замість того щоб прийняти рішення про його знищення, що свідчить про те, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи, не з`ясувавши її обставин, не дослідивши належним чином докази та відомості, які мали значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням у виді конфіскації товару та застосування ст.22 КУпАП, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо конфіскації товару, оскільки товари, які були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України та підлягають конфіскації в дохід держави.

На думку апеляційного суду, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції, в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та прийшов до обґрунтованого висновку, що товари, які були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації.

Одночасно, на думку апеляційного суду, до ОСОБА_1 неможливо застосувати ст.22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 не задекларувала товар, вартість якого згідно довідки становить 1154150 грн. та підпадає під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, всупереч вимогам закон.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо того, що висновок суду першої інстанції є передчасним, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

За таких обставин, апеляційний суд визнає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду міста Львова від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Кульгавця Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 01 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.