Справа № 674/1514/25
Провадження № 3/674/547/25
ПОСТАНОВА

іменем України

03 вересня 2025 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Посунько Г.А., розглянувши в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дунаївці Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , вдівця, пенсіонера, не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 15 серпня 2025 року о 08.30 годин він, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру (що не спричинило тілесних ушкоджень) відносно своєї дочки ОСОБА_3 , чим порушив п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Тим самим ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та пояснив, що йому незрозуміло звинувачення, за яким він притягається до адміністративної відповідальності.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами,

дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом,

суд вважає наступне.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП о рган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

15 серпня 2025 року поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області Мельніченко О.А. склав протокол серії ГП № 136312 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В протоколі вказано, що 15 серпня 2025 року о 08.30 годин ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру (що не спричинило тілесних ушкоджень) відносно своєї дочки ОСОБА_3 , чим порушив п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під поняття домашнього насильства, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, тощо) того, хто чинить насильство.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є фізична осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є ставлення винної особи до наслідків та характеризується наявністю вини у формі умислу.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника (якщо дій кілька - то зазначається кожна дія та вид насильства), наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені. Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 136312 від 15 серпня 2025 року, складеному відносно ОСОБА_2 , не вказано суть адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона), а саме: не зазначено, які конкретно дії вчинив ОСОБА_2 , який спосіб насильства прослідковується у діях останнього.

Відтак, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, в чому саме полягає домашнє насильство, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 136312 від 15 серпня 2025 року, складеному відносно ОСОБА_2 , не вказані наслідки, настання яких є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 136312 від 15 серпня 2025 року, складеному відносно ОСОБА_2 , вказано, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_3 , чим порушив п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Проте, вказана правова норма роз`яснює вживання терміну "дитина, яка постраждала від домашнього насильства" - особа, яка не досягла 18 років, та зазнала домашнього насильства.

Разом з тим, потерпіла ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла 39-річного віку, тому явно не відноситься до категорії "дитина, яка постраждала від домашнього насильства".

Відтак, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано правову норму Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", у порушенні якої звинувачується ОСОБА_2 .

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України одними із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , обставинам справи та на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ст.9, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 247 - 249, 251, 252, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Посунько Г.А.