КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/843/2025 Постанова винесена суддею Одарюком М.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року.

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 29 жовтня 2024 року о 21 год. 35 хв. по вул. Свято-Покровська в смт. Гостомель водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Tоuаreg, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважаючи постанову суду необґрунтованою та прийнятою із порушенням норм права, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що працівник поліції, який підійшов до неї після зупинки представився ОСОБА_2 та повідомив, що вона зупинена відповідно до п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме у нього є підстави вважати, що вона вчинила адміністративне правопорушення або ДТП, однак далі повідомив про інформацію від невідомої особи про її перебування у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на протиріччя та протиправність її зупинки. Запропонувавши проти огляд на стан сп`яніння, при цьому не зазначивши яким чином, поліцейський як підставу для цього вказав лише одну причину, а саме запах алкоголю з автомобіля, в якому вона була не одна, а чи вживала алкоголь пасажир автомобіля (чому і міг бути запах) працівники поліції не встановлювали, що вказує на порушення Інструкції щодо виявлення ознак сп`яніння та негативне ставлення до водія.

При цьому вказує, що зупинив і спілкувався з нею один поліцейський, а інший складав протокол у машині, де зазначив додаткові ознаки сп`яніння, хоча не міг їх виявити, перебуваючи далеко від неї у своєму автомобілі. Зазначене вказує на порушення, допущені працівниками поліції, адже той працівник, який спинив, повинен був і складати протокол, крім того, працівник поліції вказав надумані ознаки сп`яніння, оскільки фізично їх не міг встановити.

Також звертає увагу на те, що працівниками поліції їй не було роз`яснено жодних прав, обов`язків чи наслідків, що підтверджується відеозаписом з бодікамери працівників поліції та вказує на халатність працівників поліції і мету тихо і незаконно притягнути особу до відповідальності.

Отримавши її відмову щодо проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції мав запропонувати їй проїхати до медичного закладу, чого зроблено не було (дане твердження підтверджується відеозаписом з бодікамери працівників поліції), адже у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зазначене вказує на обмеження її прав та порушення порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №835518 від 29 жовтня 2024 року не зазначено назву технічного засобу, на який фіксувалася її відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча при цьому як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск з відеозаписом. Тому з відеозапису на CD-R диску, долученому до протоколу, можливо лише зробити висновок про те, що він створений технічним пристроєм невідомого походження, всупереч положенням Інструкції №1026. До того ж на ньому не зафіксовані всі події, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення (невідоме джерело, яке вказало на стан сп`яніння водія). Зазначене вказує на некомпетентність працівників поліції та порушує вимоги складання протоколів.

Також час, відображений на відеозаписі, не співпадає з часом вчинення пред`явленого правопорушення та часом його складання у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на штучне отримання доказів та їх фальсифікацію.

Крім того, відеозапис повинен містити момент зупинки транспортного засобу з фіксацією керування особою цим транспортним засобом, а також тривати до закінчення спілкування з особою, чого не було дотримано в даному випадку, адже працівники поліції його виключили до вручення протоколу та встановлення необхідних даних. Зазначене вказує на чисельність порушень працівників поліції та спотворення доказів.

Також їй не було вручено направлення і на ньому зазначено прізвище вже третього поліцейського, якого не було при складанні протоколу, а тому і невідомо, коли воно виготовлено.

Крім того, під час спілкування поліцейський, який вів з нею розмову (не той, що складав протокол), вказав, що гіпотетично випита пляшка пива це вже є стан алкогольного сп`яніння, тому згодом у розмові вона вказала, що їй дуже прикро за «ту бутилку пива», однак вона жодним чином не підтверджувала, що вживала шампанське, як це вказано у постанові місцевого суду, чи будь-який інший алкоголь. Тому постанова місцевого суду не відповідає матеріалам провадження, а суддя сам вказав у ній видумані ним же недостовірні відомості, про які взагалі ніде не йшлося.

Отже, поліцейськими не були виконані вимоги ст. 266 КУпАП та наведених вище Інструкцій, оскільки в матеріалах справи відсутні, як докази фіксації у встановленому порядку, її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушено процедуру, не роз`яснено жодних прав, так і докази обґрунтованості вимог щодо його проведення.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду не надсилала, при цьому від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, а тому, враховуючи, що, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, її неявка не перешкоджає проведенню розгляду, суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №835518 від 29.10.2024 року, відповідно до якого - 29 жовтня 2024 року о 21 год. 35 хв. по вул. Свято-Покровська в смть Гостомель водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені такі ж ознаки алкогольного сп`яніння; рапорті поліцейського СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Владислава Бабенка про отримання повідомлення невідомого громадянина про ймовірне вчинення адміністративного правопорушення, що на АЗС в смт. Гостомель по вул. Чкалова водійка в стані алкогольного сп`яніння на авто чорного кольору типу джип. Було обстежено прилеглу територію та виявлено транспортний засіб Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Дане авто було зупинено та в ході перевірки документів від останньої було чутно запах алкоголю з порожнини рота. Після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водійка відмовилась; акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.10.2024 року; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, якою зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №835518 від 29 жовтня 2024 року складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та самою ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень та заперечень. Також у вказаному протоколі наявний запис ОСОБА_1 про те, що пояснення будуть надані нею у суді.

Як вбачається із відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на ньому зафіксовано рух транспортного засобу, за яким слідує автомобіль патрульної поліції, якій за допомогою звукового сигналу зупиняють транспортний засіб Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 . В ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія - а саме запах алкоголю, та було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проте на 3 хвилині 37 секунді відеозапису ОСОБА_1 чітко сказала «відмовляюсь» та в подальшому висловила свою чітку позицію щодо відмови від проходження такого огляду. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також санкцію, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Надалі ОСОБА_1 починає вмовляти піти їй на зустріч, відпустити і дати можливість доїхати додому, поставити там автомобіль, а також не складати протокол. На 11 хвилині 28 секунді відеозапису ОСОБА_1 повідомляє, що їй «дуже прикро за ту бутилку пива».

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не роз`яснювались її права та обов`язки є надуманими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що громадянці ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з чим ОСОБА_1 фактично погодилась, підписавши вказаний протокол.

Що стосується нероз`яснення працівниками поліції наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то дане твердження спростовується відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції, долученого до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівником поліції вказано, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснено стягнення, передбачене даною статтею.

Як встановлено п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Зокрема, з відеозапису нагрудної відеокамери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснюється причина зупинки - порушення Правил дорожнього руху та анонімне повідомлення про вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Саме тому твердження ОСОБА_1 про протиріччя та протиправність зупинки є безпідставними.

Що стосується посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що запропонувавши пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції зазначив як підставу лише одну причину - запах алкоголю з автомобілю, в якому вона була не одна, не з`ясувавши, чи не вживав алкоголь пасажир, то, відповідно до п.п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Враховуючи, що адміністративна відповідальність передбачена лише за керування транспортними засобами в стані сп`яніння водієм транспортного засобу, а не пасажирами, тому твердження апелянта про порушення вказаної Інструкції є безпідставними, а працівниками поліції була висловлена правомірна вимога до водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення було складено не тим працівником поліції, який її зупинив, а іншим, який перебував у машині та не міг виявити додаткові ознаки алкогольного сп`яніння, є неправдивим, оскільки як вбачається з відеозапису, спочатку з ОСОБА_1 спілкувалися обидва працівника поліції, а згодом один із них пішов до службового автомобілю для оформлення матеріалів справи. До того ж, відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Тому законодавством не встановлена вимога щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення саме тим працівником поліції, який зупинив транспортний засіб.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення є необґрунтованими, оскільки, нормами ст. 256 КУпАП не передбачено обов`язковість зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Як вбачається із відеозапису, технічна фіксація велася з часу зупинки транспортного засобу, в період з`ясування обставин та до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

На противагу твердженню ОСОБА_1 , що отримавши відмову, працівники поліції не запропонували їй проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який зазначений як додаток у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 вказує, що направлення на проходження огляду у медичному закладі їй не було вручено. Проте, варто зауважити, що за вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Отже, нормами чинного законодавства не передбачено ні вручення водієві транспортного заходу направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, ні проходження такого огляду самостійно.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому саме поняття «вимога» не слід ототожнювати з примусом. Законодавець залишає за водієм транспортного засобу, якому висунули вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, право вибору, саме тому диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП і передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду, як окремий вид адміністративного правопорушення.

Кожна особа має дотримуватись вимог закону та правил належної поведінки і у разі виникнення сумнівів щодо її належності має вжити заходів на їх спростування, в цьому виражається її правосвідомість.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 чітко та декілька раз категорично вказала, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоч і працівниками поліції їй було роз`яснено наслідки таких дій. В спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 фактично зізналася, що випила «бутилку пива», за яку їй було прикро, саме тому є підстави вважати, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння перш за все виступає способом уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 жовтня 2024 року, згідно яких у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння рук. Водночас їх виявлення, внесення до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 року та направлення зафіксовано на нагрудну відеокамеру інспектора поліції, а тому відеозапис з цієї камери в сукупності з іншими наведеними вище доказами підтверджує наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Усі доводи стосовно її невинуватості та порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, викладені ОСОБА_1 , не ставлять під сумнів наявності в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з наведеного вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події. При цьому суд дотримався вимог закону щодо повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Також суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.