Єд. унік. № 243/6580/25
Провадження № 3/243/3416/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, командира роти, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДНК-3177 від 07.07.2025 року встановлено, що 06.07.2025, солдат ОСОБА_2 разом з військовослужбовцем призваним за мобілізацією солдатом ОСОБА_3 проводили час на власний розсуд та самостійно, без дозволу командування покинули місце тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_1 на власному автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT р/н НОМЕР_3 .

06.07.2025, близько 06.20 год., на 12 км автошляху сполученням (Слов`янськ Черкаське), Краматорського району, Донецької області, водій солдат ОСОБА_2 , під час руху зі сторони м. Слов`янськ у бік н.п. Черкаське, на ділянці дороги, що має заокруглення вліво, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини вправо та скоїв наїзд на штучну споруду «бліндаж». Внаслідок ДТП водій автомобіля, солдат ОСОБА_2 від отриманих травм загинув на місці події, пасажир солдат ОСОБА_4 був травмований. Автомобілем швидкої медичної допомоги постраждалого солдата ОСОБА_4 доставлено до КНП «Слов`янська лікарня інтенсивного лікування», де йому надано медичну допомогу та встановлено діагноз «ЗЧМТ. СГМ. Закритий перелом голівки правої плечової кістки, задній вивих головки правої плечової кістки. Забійна рана правої гомілки, лівого передпліччя. Алкогольне сп`яніння». Стан здоров`я - середньої тяжкості. Тіло загиблого солдата ОСОБА_2 доставлено до СМК м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області, де за постановою слідчого буде проведено розтин. Попередній діагноз: «Несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла». Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.04.2025 №49 лейтенант ОСОБА_1 був призначений на посаду командира роти забезпечення продовольством, речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 . Встановлено, що в місці тимчасового розташування підрозділу ( АДРЕСА_2 ) контроль за наявністю особового складу та дотримання статутного порядку особовим складом у підрозділі повинен був здійснювати командир роти забезпечення продовольством речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_1 . Причинами, що сприяли скоєнню вищенаведеного правопорушення, є особиста недисциплінованість солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_4 та лейтенанта ОСОБА_1 , а також нехтування ними вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим ініціативним і дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поводитися з гідністю честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Умовами, що сприяли допущенню вказаного порушення, є відсутність твердого статутного порядку та чіткої системи організації повсякденної діяльності у підрозділі, а також неналежне виконання командиром роти лейтенантом ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, внаслідок чого водій автомобіля солдат ОСОБА_2 скоїв ДТП, та в подальшому від отриманих трав загинув на місці події, пасажир солдат ОСОБА_4 був травмований. Враховуючи вище зазначене, лейтенантом ОСОБА_5 порушені вимоги, ст.ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту ЗC України, 4, 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби України, що призвело до виникнення причин та умов вчинення ним правопорушення. Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив порушення вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо підтримання військової дисципліни, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він вину не визнає. Вважає, що в його діях відсутнє недбале ставлення до військової служби, всі вимоги статутів він виконав. Також просив долучити до матеріалів справи свою службову характеристику.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Окрім того, статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Відповідно до Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушенні, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 23 жовтня 2021 року №329, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за №1622/37244 під час викладення обставин правопорушення у протоколі обов`язково зазначаються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії (бездіяльність) вчинила (допустила) особа, стосовно якої складається протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Крім того, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Варто звернути увагу на те, що ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-15 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Зазначення в протоколі уповноваженою особою твердження, що ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме, що солдат ОСОБА_2 разом з військовослужбовцем солдатом ОСОБА_3 проводили час на власний розсуд та самостійно, без дозволу командування покинули місце тимчасового розташування підрозділу, не підпадає під диспозицію статті 172-15 КУпАП.

Окрім того, відповідно до примітки статті 172-15 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Однак, особою, яка склала протокол, не додано жодного доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого лейтенантом ОСОБА_1 , а саме: обов`язків лейтенанта ОСОБА_1 як посадової особи, яка обіймає постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Слід зазначити, що положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення або вносити зміни до протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не було надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд вважає, що його вина належним чином не доведена, достатніх доказів його вини не зібрано, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений 01.09.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова